Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до Верб"язької сільської ради, треті особи: Реєстраційної служби Воловецького РУЮ, Воловецька держнотконтора про визнання права власності на нерухоме майно. Свою заяву мотивувала тим, що за час подружнього життя разом з своїм чоловіком [PERSON] побудували житловий будинок в с.Верб"яж, вул. Петрусовиця, 36 (колишній №133) Воловецького району Закарпатської області. 04 серпня 2014 року її чоловік [PERSON] помер, але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті чоловіка вона почала володіти і розпоряджатись нерухомим майном, вважає, що фактично прийняла спадщину на будинок. Просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на житловий будинок та прибудинкові споруди за №36 (колишній №133) по вул. Петрусовиця в с. Верб"яж Воловецького району Закарпатської області та зобов"язати Реєстрацінй службу Воловецького РУЮ зареєструвати за нею право власності на даний будинок. В судове засідання позивач не з"явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просила суд позов задовольнити повністю. Представник Верб"язької сільської ради [PERSON] та Державний нотаріус Воловецької держнотконтори в судове засідання не з"явилися, але надали суду заяви, де позов визнали, просили розгляд справи провести без їхньої участі. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що домоволодіння за №36 ( колишній №133) по вул. Петрусовиця в селі Верб"яж Воловецького району Закарпатської області в належить позивачці та її покійному чоловіку [PERSON], що підтверджується технічною документацією та випискою з погосподарської книги, в якій зазначено, що [PERSON] власник будинку №133 по вул. Петрусовиця в с.Верб"яж Воловецького району Закаврпатської області. 04 серпня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №175850 виданим 04 серпня 2014р. виконкомом Верб"язької сільської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, відповідно зроблено актовий запис за №16. Відповідно до ст.1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої ввійшло право власності на житловий будинок та прибудинкові споруди за №36 ( колишній №133) по вул. Петрусовиця в селі Верб"яж Воловецького району Закарпатської області. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Після смерті [PERSON] позивачка проживає у спадковому будинку вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки є спадкоємцем першої черги, який проживав в спадковому будинку і після його смерті продовжував проживати, володіти та розпоряджатись нерухомим майном, що підтверджується довідкою Верб"язької сільської ради Воловецького району за №1502 від 11.12.2015 р. Крім позивачки у спадковому будинку на час смерті спадкодавця також були зареєстровані сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які згідно заяв від 11.02.2016 року та 13.02.2016 року зареєстрованих секретарем виконавчого комітету Верб"язької сільської ради в реєстрі за №3 та №4 від своєї частки спадщини відмовились. Належність [PERSON] спадкоємця до першої черги за законом підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, в якому зазначено, що позивачка 18 грудня 1978 року уклала шлюб з [PERSON] у відділі ЗАГСу Воловецького райвиконкому Закарпатської області, про що зроблено актовий запис. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти, або не прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved