Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 04.08.2008 року. Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з ним, позивачем, та знаходяться на його утриманні. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду сім"ї є те, що у сторін різні погляди на спільне життя. Відповідач не цікавиться сім"єю та вихованням дітей, 20.08.2014 року їх покинула та не бажає повертатись, пояснюючи тим, що має іншого чоловіка. Фактично сім"я розпалася, існує лише формально. За таких обставин позивач вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з"явилася, від неї до суду поступила заява про розгляд справи без її участі, з позовом погоджується (а.с. 11). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 04.08.2008 року (а.с. 4). Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1122. Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Причиною розпаду шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, відповідач не цікавилась сім"єю, не піклувалася про дітей, на даний час проживає окремо з іншим чоловіком. Сім"я повністю розпалася, шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач визнала позов, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved