Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16.11.2016 року. Від подружнього життя у них народилася двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та дочка, [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Зазначила, що відповідач добровільно надає на утримання доньки щомісячно кошти в розмірі 2000,00 грн., однак цього не достатньо для забезпечення дитини, оскільки дана сума є меншою аніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Добровільно надавати на утримання дитини кошти в більшому розмірі відповідач відмовляється. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо позовної заяви з наступних підстав. Стверджує, що він лише протягом 2021 року кожного місяця добровільно надавав позивачці кошти на утримання їхньої дочки в сумі від 3517 грн. до 4522 грн. Зазначає, що має на утриманні батька [PERSON] , [INFO] та протягом тривалого часу дочка його цивільної дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка навчалась в Червоноградському гірничо-економічному коледжі. Зазначив, що він жодним чином не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки виконує їх понад свої фінансові можливості. Також зазначає, що сплачувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на дитину для нього непосильно та нереально. Вважає законно та справедливо стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку(доходу). Просить позов задоволити частково та стягнути з позивачки витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Просить позовні вимоги задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.11.2001 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано за рішенням Залізничного районного суду м. Львова 16.11.2016 року. Рішення набрало законної сили 11.01.2017 р., що вбачається з копії даного рішення (а.с.6). [PERSON] , [INFO] та її батьками є позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Жовківського РУЮ Львівської області 17.06.2009 року, актовий запис № 90 (а.с.11). 31.10.2019 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Довідкою виданою виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 20.06.2021 року №148/13-10 [PERSON] (а.с.8) підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копій документів долучених відповідачем до відзиву вбачається, що [PERSON] неодноразово вносив на картку позивачки кошти, спілкується з їхньою неповноглітньою дитиною. Однак, суд враховує те, що відповідач частково заперечив щодо позовних вимог позивача. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Враховуючи обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз"яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. На час винесення рішення по справі, розмір мінімальної заробітної плати становить 6000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, прожитковий мінімум у 2021 році в Україні для дітей від 6 років до 18 років з 1 січня 2021року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривні, з 1 грудня - 2618 гривень. З огляду на встановлені у справі обставини,

Outcome: approved