Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14.08.2008 року АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №11383037000, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в сумі 500000,00 дол. США з нарахуванням процентів за користування кредитом із розрахунку 15,00 % річних за користування кредитом на строк з 14.08.2008 по 14.08.2018 р.р., а також було укладеного кредитний договір № 11399609000 від 29.09.2008 року, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 33200,00 дол. США зі сплатою 16% річних та строком користування з 29.09.2008 по 28.09.2018 р.р. Між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 р. укладений договір факторингу, відповідно до умов якого останній отримав права вимоги до [PERSON] за договорами №11383037000 від 14.08.2008 року, №11399609000 від 29.09.2008 року. Відповідно до вказаних кредитних договорів відповідач зобов'язалася повертати кредит шляхом здійснення щомісячних платежів, однак [PERSON] прийняті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.11.2014 року утворилась заборгованість позичальника перед банком в сумі 2530575,37 грн, з яких: за кредитним договором № 11383037000 від 14.08.2008 року в сумі 1473986,99 грн, які складаються з 728341,68 грн. - сума заборгованості за кредитом; 745645,31 грн. - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за договором №11399609000 від 29.09.2008 року в сумі 1056588,38 грн., яка складається: з 487928,63 грн. - сума заборгованості за кредитом; 568659,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за вказаними договорами, [PERSON] передала банку за договорами іпотеки № б/н від 14.08.2008 року та № б/н від 29.09.2008 року у заставу нерухоме майно: чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлова площа- 66,7 кв.м, загальна площа-113,1 кв.м., що перебуває у власності іпотекодавця на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Право і бізнес» від 09.01.2008 року, зареєстрованим ХБТІ 15.02.2008 року, р.№ 41565 в книзі 105, реєстраційний номер 7399082. У зв'язку із невиконанням боржником своїх кредитних зобов'язань, позивач просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання по оплаті заборгованості у розмірі 2530575,37 грн. звернути стягнення заборгованості за договорами іпотеки №б/н від 14.08.2008 року та № б/н від 29.09.2008 року шляхом передачі іпотеко держателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем ПАТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно, чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлова площа- 66,7 кв.м, загальна площа-113,1 кв.м., що перебуває у власності іпотекодавця на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Право і бізнес» від 09.01.2008 року, зареєстрованим ХБТІ 15.02.2008 року, р.№ 41565 в книзі 105, реєстраційний номер 7399082. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] кредитного договору №11383037000 від 14.08.2008 року, остання отримала 500000,00 дол. США з нарахуванням процентів за користування кредитом із розрахунку 15,00 % річних за користування кредитом на строк з 14.08.2008 по 14.08.2018 р.р. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору №11383037000 від 14.08.2008 року, укладеному АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], повернення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості, але не пізніше кінцевої дати користування кредитом. Відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору №11383037000 від 14.08.2008 року, укладеному АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], банк має право на дострокове повернення кредиту у випадку порушення умов вказаного договору. Відповідно до укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] кредитного договору №11399609000 від 29.09.2008 року, остання отримала 33200,00 дол. США зі сплатою 16% річних та строком користування з 29.09.2008 по 28.09.2018 р.р. Відповідно до п.1.2.8 кредитного договору №11399609000 від 29.09.2008 року, укладеному АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], повернення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості, але не пізніше кінцевої дати користування кредитом. Відповідно до договору факторингу від 08.12.2011 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній отримав права вимоги до [PERSON] за договором №11383037000 від 14.08.2008 року та договором №11399609000 від 29.09.2008 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку вбачається, що [PERSON] станом на 17.11.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 2530575,37 грн, з яких: за кредитним договором № 11383037000 від 14.08.2008 року остання становить - 1473986,99 грн., яка складається з 728341,68 грн. - сума заборгованості за кредитом; 745645,31 грн. - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за договором №11399609000 від 29.09.2008 року становить - 1056588,38 грн., яка складається з 487928,63 грн. заборгованості за кредитом; 568659,75 грн. заборгованості за відсотками. На час розгляду справи заборгованість позичальника перед банком не погашена. В забезпечення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 11383037000 від 14.08.2008 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір №б/н від 14.08.2008 року, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлова площа- 66,7 кв.м, загальна площа-113,1 кв.м., що перебуває у власності іпотекодавця на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Право і бізнес» від 09.01.2008 року, зареєстрованим ХБТІ 15.02.2008 року, р.№ 41565 в книзі 105, реєстраційний номер 7399082. Згідно розділу 5 договору іпотеки № б/н від 14.08.2008 року, у випадку прийняття банком рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог, у якому зазначається спосіб задоволення вимог. У разі застосування передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя право власності переходить до іпотекодержателя в порядку, передбаченому законом. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11399609000 від 29.09.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], був укладений договір іпотеки № б/н від 29.09.2008 року, за умовами якого [PERSON] передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлова площа- 66,7 кв.м, загальна площа-113,1 кв.м., що перебуває у власності іпотекодавця на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Право і бізнес» від 09.01.2008 року, зареєстрованим ХБТІ 15.02.2008 року, р.№ 41565 в книзі 105, реєстраційний номер 7399082. У розділі 5 договору іпотеки № б/н від 29.09.2008 року міститься застереження про можливість передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя. Позивачем дотримана процедура, передбачена п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», положень договорів іпотеки, відповідачу у справі листом від 07.08.2014 року, направлено вимогу про виконання порушеного зобов'язання та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність предмета потеки іпотекодержателю. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку», а саме: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною третьою ст. 36 Закону України «Про іпотеку», визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: · передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, установленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»,; · право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»,. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України (узагальнення) та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5), якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Ця позиція підтримується практикою Верховного Суду України (постанови: від 26 грудня 2011 р. у справі № 3-139гс11/33/14; від 11 грудня 2013 р. № 6-124цс13). При цьому резолютивна частина судового рішення повинна містити формулювання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 7 червня 2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Як встановлено судом з наявних у справі матеріалів, зокрема, іпотечних договорів, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності відповідачу [PERSON], є предметом іпотеки відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про іпотеку" та договорів іпотеки, виступає як забезпечення зобов'язань [PERSON] за договорами про надання кредиту в іноземній валюті; квартира має загальну площу 113,1 кв.м. Судом не встановлено та не було надано позивачем відомостей про наявність чи відсутність у відповідача іншого нерухомого майна, зареєстрованого на праві власності. З довідки ВАДР УДМС УМВС України в Херсонській області, отриманої на запит суду, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Відомості про те, що [PERSON] є суб'єктом Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", в матеріалах справи відсутні. Таким чином, висновком суду є те, що характеристика іпотечного майна-квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та є предметом іпотеки, містить ознаки майна, передбаченого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", що унеможливлює задоволення вимог позивача у заявлений ним спосіб. Враховуючи викладене, суд підстав для задоволення позову не вбачає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, у суду відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed