Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення не нарахованої та не виплаченої суми відсотків за період від закінчення строку Договору банківського вкладу «Марафон лояльності «Он - лайн» № 832828/2014 та до запровадження у ПАТ «ВіЕйБі Банк» тимчасової адміністрації, суми інфляційних за вказаний період, трьох відсотків річних та моральної шкоди. Згідно уточнених позовних вимог, просить стягнути із відповідача 100 тис. грн. моральної шкоди, та відсотки за період - від закінчення строку дії договору банківського вкладу 12.11.2014 року до запровадження Тимчасової адміністрації в розмірі 3966,06 грн., з яких: 1257,00 грн - ненараховані та невиплачені відсотки, 1147,17 грн. - інфляційні витрати та 1561,41 грн. - штраф у вигляді 3 % річних за невиплачені кошти . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2014 року між ним та ПАТ "ВіЕйБі Банк" відділенням № 33, було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності «Он-лайн»» №832828/2014 відповідно до якого,позивач зобов»язався внести суму вкладу в розмірі 200 тис. грн, а відповідач прийняти її та нараховувати впродовж дії договору відсотки в розмірі 25 %. 12.11.2014 року закінчився строк дії договору, згідно якого, позивач мав отримати вкладені ним кошти в розмірі 200 тис. грн. та нараховані відсотки в розмірі 5362,03 грн., однак такі у встановлені терміни ним отримані не були. 21.11.2014 року на підставі постанови Правління національного банку України від 20.11.2014 року № 733 в ПАТ «ВіЕй Бі Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрпцію. 10.02.2015 року позивач звернувся до ПАТ «Альфа-банк», що був призначений ФГВФО та протягом трьох днів ним була отримана сума вкладу в розмірі 200 тис. грн. Однак відповіді стосовно невиплачених відсотків ним не отримано. Вважає , що такі дії відповідача спричинили йому моральну шкоду, яка проявлялась в тому, що його сім»я опинилась в скруті, через , що в них виникали постійні сварки та він незміг інвестувати свої кошти з метою отримання прибутку чи будівництва будинку для своєї родини. Розмір моральної шкоди оцінює в 100 тис. грн. Просить позов задоволити та зобов'язати відповідача повернути йому ненараховані та невиплачені відсотки на сувму вкладу, а також інфляційні втрати та 3% річних. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , пояснення дав аналогічні викладеним в позові. Просить його задоволити . Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. Однак, надіслав на адресу суду свої письомві заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог покликаючись на ст. 36 ч.5 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої, під час тимчасової адміністрації не здійснюється:нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань щодо сплати відсотків та зборів, а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов»язань банку, нарахування відсотків за зобов»язаннями банку перед кредиторами. Заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн. , з підстав відсутності на це підстав передбачених ст. 23 ЦК України. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності та згідно ст.ст. 169 ч.4 ,224 ЦПК України, постановити заочне рішення . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 12.08.2014 року між позивачем ПАТ "ВіЕйБі Банк" відділенням № 33, було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності «Он-лайн»» №832828/2014 відповідно до якого,позивач зобов»язався внести суму вкладу в розмірі 200 тис. грн, а відповідач прийняти її та нараховувати впродовж дії договору відсотки. Строк дії договору 3 місяці під 25,5% річних із щомісячною виплатою відсотків.(а.с.10) Відповідно до умов договору банк відкриває на ім»я вкладника картковий рахунок № [NUMBER]/[NUMBER], на які перераховує нараховані проценти за користування вкладом та може бути перерахований вклад по закінченню дії договору. 12.11.2014 року закінчився строк дії договору, згідно якого позивач мав отримати вкладені ним кошти в розмірі 200 тис. грн. та нараховані, проте не виплачені відсотки в розмірі 5362,03 грн., що підтверджується випискою за поточним рахунком від 26.03.2015 року. (а.с.13). В листопаді 2014 року позивач звернувся в банк із заявою про повернення йому коштів та нарахованих відсотків, однак відповіді не отримав. Ст.530 ч.1 п.1 ЦК України, передбачено, що коли у зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Оскільки вимога про повернення коштів , що знаходяться на рахунках ПАТ "ВіЕйБіБанк", які відкриті на ім'я [PERSON] надійшла від останнього до банку 12.11.2014 року, то в банку відповідно виник обов'язок щодо повернення вказаних коштів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. З вищевикладеного, вбачається, що [PERSON] звернувся до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" із вимогою про повернення вкладу 12.11.2014 року, а отже 19.11.2014 року у відповідача виник обов'язок щодо повернення вкладу, однак зобов'язання банком не виконано, вклад не повернуто. Згідно повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.11.2014 року № 733 в ПАТ «ВіЕйБіБанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк». 10.02.2015 року позивач звернувся до ПАТ «Альфа-банк», що був призначений ФГВФО та протягом трьох днів ним була отримана сума вкладу в розмірі 200 тис. грн. Однак відповіді стосовно невиплачених відсотків ним не отримано. Оскільки відповідачем умов договору не виконано , позивач змушений звернутися до суду для стягнення суми боргу за договором банківського вкладу №832828/2014 від 12.08.2014 року та стягнути заборгованість в розмірі -3966,06 грн., з яких: 1257,00 грн - ненараховані та невиплачені відсотки, 1147,17 грн. - інфляційні витрати та 1561,41 грн. - штраф у вигляді 3 % річних за невиплачені кошти . Відповідно до ст.1060 ЦК України , за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановленні договором. Відповідно до ст.. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові відсотки на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Оскільки відповідачем умов договору, в частині виплати відсотків за користування кредитними коштами, не виконано , позивач змушений звернутися до суду для стягнення відсотків за договором банківського вкладу №832828/2014 від 12.08.2014 року та стягнути заборгованість в розмірі 1257,48 грн. - відсотків по вкладу. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. У зв»язку із цим, стягненню підлягає 1147,17 грн. -інфляційних втрат та 1561,41 грн. - штрафу у вигляді 3 % річних за 9 днів прострочення (з 12.11.2014 року по 20.11.2014 року). Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором чи законом (зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди). Однак відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах договором банківського вкладу не передбачено. За змістом п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), виникає у випадках, передбачених законом. Таким чином, моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" лише у разі, якщо така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Положення ст.1167 ЦК України щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду поширюються на недоговірні правовідносини. Крім того, невиплата вказаних вище коштів після введення адміністрації не залежала від відповідача. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved