Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

17 липня 2017 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2006 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 14 грудня 2016 року [PERSON] надала доручення , яким уповноважила [PERSON] представляти її інтереси у будь-яких установах, незалежно від їх форм власності в тому числі в органах нотаріату з питань, пов'язаних з даруванням на умовах на її розгляд належній [PERSON] на праві особистої власності частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами і земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], її племінниці [PERSON] На виконання вказаного вище доручення позивач звернулась до Ржищівської міської державної нотаріальної контори (далі - Ржищівської МДНК) із заявою про укладення договору дарування (відчуження) 1/2 частини житлового будинку від імені [PERSON] Однак, 3 червня 2017 ороку вона отримала від державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 240/02-31, мотивуючи відмову тим, що [PERSON] не надано документів, за якими можна перевірити склад зареєстрованих осіб у будинку для виконання вимог Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей". Вважаючи таку відмову державного нотаріуса незаконною, посилаючись на ст.ст. 1, 47, 49 Закону України "Про нотаріат", п. 47 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, позивач просила визнати незаконною постанову державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 3 червня 2017 року та скасувати її; зобов'язати державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. вчинити нотаріальні дії з посвідчення договору дарування (відчуження) 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], [INFO], від імені [PERSON], представником якої є [PERSON]; зобов'язати державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. після вчинення нотаріальних дій з посвідчення договору дарування (відчуження) 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], [INFO], від імені [PERSON], представником якої є [PERSON], зареєструвати право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши 2 серпня 2017 року заяву про розгляд справи без її участі (а.с.36). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та пояснив, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та вселено її в 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]; зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні 1/2 частиною вказаного житлового будинку. На даний час рішення суду фактично виконано, що підтверджується довідкою Ржищівського міського ВДВС. [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку, право власності було зареєстровано в Ржищівському БТІ, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Ця частка житлового будинку не обтяжена. Підстав витребування додаткових документів не було. Якщо у будинку і проживають неповнолітні діти, то вони проживають без належних правових підстав, власник [PERSON] згоди не надавала. Інша 1/2 частка цього ж будинку належала [PERSON], який помер [INFO] року. На даний час відповідно до виконавчого напису Ржищівської МДНК № 1541 від 16 жовтня 2007 року на 1/2 частку будинку, що належала [PERSON] накладено арешт. Крім того, 17 червня 2017 року було оформлено договори дарування по 1/2 часток земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS], від імені [PERSON] [PERSON] Враховуючи викладене, він вважає, що перешкод для передачі в дарунок [PERSON] 1/2 частини житлового будинку, що належить [PERSON] немає, тому постанова державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 3 червня 2017 року є незаконною та підлягає скасуванню. Державний нотаріус Ржищівської МДНК Отькало С.В. у судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі не надіслала. 27 липня 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов лист Ржищівської МДНК, у якому вказано, що відмовляючи [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору відчуження, нотаріусом зазначено законодавчі акти, якими передбачено перевірку відсутності прав малолітніх чи неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним житловим будинком або його частиною шляхом витребування відповідних довідок про склад сім'ї, склад зареєстрованих осіб у відчужуваному житловому будинку (його частині) відповідно до Гл. 2 п. 1.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У разі наявності таких осіб необхідна попередня згода органів опіки та піклування відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", якою передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. На підстав викладеного державний нотаріус Ржищівської МДНК Отькало С.В. просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до довіреності, серії 89 АА 0702527 від 14 грудня 2016 року [PERSON] надала доручення , яким уповноважила [PERSON] представляти її інтереси у будь-яких установах, незалежно від їх форм власності в тому числі в органах нотаріату з питань, пов'язаних з даруванням на умовах на її розгляд належній [PERSON] на праві особистої власності частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами і земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], її племінниці [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2006 року [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері 1/2 частину будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.19). Право власності зареєстровано в Ржищівському БТІ (а.с.20). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13254905 від 17 січня 2007 року встановлено, що 1/2 частка домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності належить [PERSON], інша 1/2 частина цього домоволодіння належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.21). З оглянутих у судовому засіданні документів щодо посвідчення договорів дарування часток у праві власності на земельні ділянки між [PERSON] та [PERSON] встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2006 року [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/2 частку земельних ділянок, розташованих у [ADDRESS], площею 0,0798 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, та площею 0,1359 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.48). 17 червня 2017 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] передала в дарунок [PERSON] 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0798 га, та 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1358 га (а.с.49-50). Згідно з рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року у справі № 374/181/16-ц було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та вселено її в 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]; зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні 1/2 частиною вказаного житлового будинку (а.с.56-59). Рішення суду у справі № 374/181/16-ц фактично виконано, 25 травня 2017 року [PERSON] вселено в 1/2 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60, 61). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП 33182596) від 30 серпня 2013 року, встановлено, що на виконання виконавчого напису Ржищівської міської нотаріальної контори № 1541 від 16 жовтня 2007 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та оголошено заборону на відчуження його майна. Адреса майна: [ADDRESS] (а.с.63-64). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 3 червня 2017 року № 240/02-31 встановлено, що державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В. на підставі п. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" відмовлено [PERSON] у посвідченні договору відчуження 1/2 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS], від імені [PERSON] У постанові вказано, що гл. 2 п. 1.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним житловим будинком або його частиною, нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім'ї (склад зареєстрованих осіб у будинку) житлово-експлуатаційної організації, чи іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. Законами України "Про охорону дитинства", "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" передбачено, що при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування на вчинення такого правочину. [PERSON] не надано документів, за якими можна перевірити склад зареєстрованих осіб у будинку для виконання вимог вищеназваних законодавчих актів (а.с.22). Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-XII нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 50 зазначеного Закону передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта. Відповідно до абз. 2 п. 1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (у редакції від 7 квітня 2017 року), вчинення нотаріальної дії може бути відкладене в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або направлення документів на експертизу. Крім того, відповідно до п.п. 1, 2 глави 7 вказаного вище Порядку відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Тобто, нотаріус у разі необхідності отримання додаткових відомостей для вчинення нотаріальних дій може витребувати такі відомості як від фізичних осіб, так і від юридичних осіб. Відповідно до роз'яснень викладених у абзацах 2 та 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" (із змінами), з урахуванням вимог ЦПК, у резолютивній частині рішення, зокрема, повинно бути зазначено про задоволення позову або про повне чи часткове залишення його без задоволення. При задоволенні позову про оскарження нотаріальних дій суд має зазначити, які саме нотаріальні дії, коли і ким вчинені, скасовуються. Задовольняючи позов про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії, суд в резолютивній частині рішення зазначає про скасування постанови (іншого відповідного акта) про це (з наведенням дати і органу, що її прийняв) і яку нотаріальну дію та хто повинен вчинити. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON], від імені якої діє позивач [PERSON], належить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Ця частка житлового будинку не обтяжена. Інша 1/2 частка цього ж будинку належала [PERSON], який помер [INFO] року. На даний час відповідно до виконавчого напису Ржищівської МДНК № 1541 від 16 жовтня 2007 року на 1/2 частку будинку, що належала [PERSON] накладено арешт. Крім того, 17 червня 2017 року було оформлено договори дарування по 1/2 часток земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS], від імені [PERSON] [PERSON] Отже, підстав для витребування додаткових документів не було, оскільки у судовому засіданні представником позивача доведено належними та допустимими доказами про відсутність будь-яких прав (власності, користування) неповнолітніх дітей на спірну 1/2 частину житлового будинку. Водночас відсутні докази, що про такі права було заявлено заінтересованими особами до Ржищівської МДНК. Таким чином, судом встановлено та доведено представником позивача у судовому засіданні, що постановою державного нотаріуса Ржищівської МДНК Отькало С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії порушено права позивача [PERSON] на оформлення договору дарування від імені [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова державного нотаріуса від 3 червня 2017 року № 240/02-31 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає скасуванню, відповідно, вимоги про зобов'язання державного нотаріуса вчинити нотаріальні дії з посвідчення договору дарування та про реєстрацію права власності 1/2 частки відчуженого майна підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви у розмірі 1 920 грн, що підтверджуються квитанціями (а.с. 1, 28) та витрати на правову допомогу у розмірі 3 146 грн 67 коп., що підтверджуються квитанцією та розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 65, 66) і відповідають граничним розмірам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27.04.2006 № 590.

Outcome: approved