Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Кам"янець - Подільського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору дарування гаража, посвідченого приватним нотаріусом Кам"янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON] 02 жовтня 2012 року зареєстровано в реєстрі за № 1117. В ході судового розгляду до участі в справі в якості відповідачів було залучено [PERSON] , [PERSON], як спадкоємців майна після смерті відповідача [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позов підтримали і пояснили, що [PERSON] з лікарні забрали 20 вересня 2012 року додому, а [INFO] року [PERSON] помер. Після того як батька позивачів - [PERSON] забрали з лікарні , той ні на що не реагував , не говорив. Він не міг висловити свою волю приватному нотаріусу про відчуження спірного гаража. Відповідач [PERSON] - представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] тривалий час перебував в добрих відносинах з [PERSON] і постійно надавав йому матеріальну допомогу на лікування. Тому померлий подарував відповідачу спірний гараж. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена. Третя особа - приватний нотаріус Кам"янець - Подільського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що 02 жовтня 2012 року перед укладанням договору дарування вона прийшла додому до дарувальника, який лежав. Побачивши його стан, вона повідомила родичам, що може посвідчити договір при наявності довідки лікарів про його дієздатність. Після того як її повідомили про наявність відповідних довідок , вона прийшла додому до обдарованого , який підтвердив намір на укладання договору дарування гаража. Оскільки дарувальний був інвалідом першої групи і не міг самостійно підписати спірний договір, то договір від його імені був підписаний його дружиною [PERSON] Вона давала [PERSON] ручку для підписання договору дарування, однак через слабкість він не міг її тримати. Нотаріус прочитувала [PERSON] договір дарування вголос , крім того вона давала йому прочитати договір дарування. Він тримав договір дарування в руках і вона вважала , що він його прочитав. В договорі дарування вказано, що [PERSON] не міг підписати договір дарування через те, що він був інвалідом першої групи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що провідував [PERSON] в лікарні і вдома після того, як забрали з лікарні , однак останній вже не приходив до свідомості. Свідок приходив навідувати [PERSON] десь за тиждень перед смертю останнього. Свідок [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] в своїх показаннях вказав, що [PERSON] після того, як в нього стався 11 вересня 2012 року приступ до тями не приходив. До 11 вересня 2012 року [PERSON] міг дивитися телевізор, його виводили на вулицю, він міг ходити. Свідок [PERSON] - лікар хірургічного відділення в судовому засіданні дав показання, що [PERSON] 11 вересня 2012 року в хірургічне відділення був переведений з неврології хворий із признаками шлунково-кишкової кровотечі. В неврологію він поступив після епінападку визваного основним захворюванням - це пухлиною у головному мозку. В хірургічне відділення був переведений , так як у нього була шлунково-кишкова кровотеча. Стан його був важкий. На момент поступлення він був «загружений», це так би мовити. Трохи реагував і по трохи відповідав на питання. За час його перебування у хірургічному відділенні стан погіршився, що пов'язане із прогресуванням основного захворювання - пухлини головного мозку. Кровотеча не продовжувалась, він отримував консервативне лікування. У зв'язку із не перспективністю та погіршенням стану [PERSON] 20 вересня 2012 року на прохання родичів був виписаний із лікарні додому у важкому стані. Стан його погіршувався. Він був уже дезорієнтований. На час поступлення, [PERSON] був у кращому стані аніж станом на 20 вересня 2012 року , його стан був у же вкрай важкий. Чітку, зрозумілу відповідь на момент виписки хворий не мав змоги дати. На момент виписки з лікарні [PERSON] не отримував ніякого лікування, лише догляд. Сенсу у лікуванні вже не було. Свідок [PERSON] - мати [PERSON] в своїх показаннях вказала, що після того , як [PERSON] забрали з лікарні, він не спілкувався, а лежав з розплющеними очима, рухатися і говорити він не міг. Вона весь час була з ним. До [PERSON] приводили якусь жінку. [PERSON] не знала, що то була нотаріус. [PERSON] в той час була в іншій кімнаті і не знала, що там робилось. [PERSON] думала, що то приходив лікар. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що зв'язку із виникненням рецидиву хворий [PERSON] отримував симптоматичне лікування, основний лікувальний засіб [PERSON]. Лікування проводилось відносно зменшення пухлини головного мозку. Стосовно психотропних і наркотичних речовин, вони не приписувались і не застосовувались. На фоні прийому препарату пацієнт не задовго до смерті був госпіталізований до хірургічного відділення у зв'язку із виникненням виразкової кровотечі. До останнього дня пацієнт отримував даний препарат по наростаючій дозі. Коли свідок 02 жовтня 2012 року оглядав [PERSON], той спілкувався з лікарем, орієнтувався в часі , лікаря впізнав. Можливо 02 жовтня 2012 року в [PERSON] могло бути «просвітлення». Після останньої виписки хворого з лікарні дружина телефонувала до свідка кожного дня з приводу призначення йому препарату. Свідок запитував в неї чи його ([PERSON].) болить , а вона відповідала чи є біль чи немає. Якщо хворий стогне, то є біль, якщо ні, то немає болю. [PERSON] хворий міг впасти в кому і померти. Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11 вересня 2012 року по 20 вересня 2012 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кам'янець - Подільської міської лікарні № 1 з діагнозом «Злоякісне утворення головного мозку(рецидив). Епілептичний напад . Ерозивний гастродуоденіт. Шлунково - кишкова кровотеча. Хворий був виписаний в важкому стані. Позивачі та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні дали пояснення, що [PERSON] після виписки з лікарні до свідомості не приходив і тому не міг давати вказівку [PERSON] на підписання договору дарування. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні дали показання в яких вказали, що [PERSON] після виписки з лікарні до свідомості не приходив. 02 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Кам"янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON], було посвідчено укладання [PERSON] договору дарування гаража , зареєстрованого в реєстрі за № 1117. При посвідченні договору дарування дієздатність [PERSON] була підтверджена довідкою лікаря - онколога [PERSON] від 02 жовтня 2012 року, в якій вказано, що станом на 02 жовтня 2012 року на 15 год. 45 хв. [PERSON] є дієздатним. Крім того при перевірці дієздатності [PERSON] нотаріусом було взято до уваги довідку лікаря психіатра [PERSON], про те, що [PERSON] на обліку лікаря психіатра не перебуває. В зв'язку з тим, що довідка лікаря психіатра [PERSON] , надана суду приватним нотаріусом [PERSON] належним чином не завірена, лікарем було надано суду повторно довідку від 05 квітня 2014 року про те, що [PERSON] за останні п'ять років не перебував на обліку лікаря - психіатра. Дана обставина сторонами не оспорюється. Відповідно до п.1 - 2 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 в редакції станом на 02 жовтня 2012 року дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону , що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії, у разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. В судовому засіданні третя особа - приватний нотаріус Кам"янець - Подільського міського нотаріального округу [PERSON] пояснила, що 02 жовтня 2012 року перед укладанням договору дарування вона прийшла додому до дарувальника, який лежав. Побачивши його стан, вона повідомила родичам, що може посвідчити договір при наявності довідки лікарів про його дієздатність. Після того як її повідомили про наявність відповідних довідок , вона прийшла додому до обдарованого , який підтвердив намір на укладання договору дарування гаража. Оскільки дарувальний був інвалідом першої групи і не міг самостійно підписати спірний договір, то договір від його імені був підписаний його дружиною [PERSON] Вона давала [PERSON] ручку для підписання договору дарування, однак через слабкість він не міг її тримати. Нотаріус прочитувала [PERSON] договір дарування вголос , крім того вона давала йому прочитати договір дарування. Він тримав договір дарування в руках і вона вважала , що він його прочитав. В договорі дарування вказано, що [PERSON] не міг підписати договір дарування через те, що він був інвалідом першої групи. Суд вважає, що приватний нотаріус [PERSON] неналежним чином перевірила дієздатність [PERSON], оскільки взяла до уваги довідку лікаря онколога про дієздатність , а не про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Наявність чи відсутність в хворого психічного розладу може визначати тільки лікар - психіатр. З листа головного лікаря Кам'янець - Подільської міської поліклініки від 23 квітня 2014 року за № 323/01-14 вбачається, що довідка лікаря онколога [PERSON] про дієздатність [PERSON] не є юридичним висновком, а є суб'єктивною оцінкою стану хворого на момент огляду. В спірному договорі дарування гаража від 02 жовтня 2012 року вказано, що [PERSON] не міг підписати договір через те, що він є інвалідом 1 - ї групи. Однак те, що [PERSON] був інвалідом 1 - ї групи не є причиною того, що він не міг підписати договір дарування , він був інвалідом 1 - ї групи з 03 квітня 2012 року і це не перешкоджало йому власноручно підписати 10 вересня 2012 року заповіт , який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Причиною того, що [PERSON] не міг підписати договір дарування стало те, що в нього 11 вересня 2012 року стався Епілептичний напад та шлунково - кишкова кровотеча в зв'язку з якою хворому робили операцію в хірургічному відділенні. Приватний нотаріус [PERSON] в своїх поясненнях вказала, що давала [PERSON] ручку для підписання договору дарування і він не міг її тримати. Після цього вона дала ручку [PERSON], яка і підписала спірний договір. Те, що [PERSON] не міг тримати ручку свідчить про неможливість його керувати своїми діями і тому він не міг дати вказівку чи доручення [PERSON] підписати договір від його імені. Суд критично ставиться до пояснень приватного нотаріуса [PERSON], в яких вона вказує, що [PERSON] висловив бажання укласти договір дарування, оскільки її пояснення про те, що [PERSON] не міг тримати ручку, зате міг тримати в руках договір дарування і прочитати його є суперечливими. Крім того нотаріус [PERSON] в поясненнях вказала , що не знає яким чином могли [PERSON] та обдарований [PERSON] спілкуватись між собою, їй [PERSON] сказав тільки «Да» і тому вона зрозуміла бажання укласти договір дарування. Про те, що [PERSON] бажає укласти договір дарування нотаріусу повідомила [PERSON] Також суд критично оцінює показання свідка [PERSON] про дієздатність [PERSON] 02 жовтня 2012 року. В своїх показаннях свідок послідовно вказав, що на фоні прийому препарату [PERSON] не задовго до смерті був госпіталізований до хірургічного відділення у зв'язку із виникненням виразкової кровотечі. До останнього дня пацієнт отримував даний препарат по наростаючій дозі. Після останньої виписки хворого з лікарні дружина телефонувала до свідка кожного дня з приводу призначення йому препарату. Свідок запитував в неї чи його ([PERSON].) болить , а вона відповідала чи є біль чи немає. Якщо хворий стогне, то є біль, якщо ні, то немає болю. [PERSON] хворий міг впасти в кому і померти. Тобто стан хворого визначався на підставі того чи є в нього стогін, тоді є біль , чи хворий не стогне - немає болю. А вже в день огляду, 02 жовтня 2012 року, хворий [PERSON] спілкувався з лікарем. Свідок [PERSON] - лікар хірургічного відділення в судовому засіданні дав показання, що стан [PERSON] на 20 вересня 2012 року був вкрай важкий. Чітку, зрозумілу відповідь на момент виписки хворий не мав змоги дати. На момент виписки з лікарні [PERSON] не отримував ніякого лікування, лише догляд. Сенсу у лікуванні вже не було. Відповідно до п. 5 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи, що [PERSON] не підписував договір дарування гаража не доручав [PERSON] підписувати даний договір, договір дарування гаража від 02 жовтня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам"янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1117 підлягає визнанню недійсним. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в виді судового збору в сумі 243 гривні 60 коп. та витрат на оплату судово - психіатричної експертизи в сумі 1683 гривні 37 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved