Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розподіл майна подружжя, 21 грудня 2020 року уточнила свої позовні вимоги, зазначивши, що 03 лютого 2017 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 133. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця мешкання дитини у них немає. Дитина залишилася проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя і часто виникали сварки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім "ї стали неможливими. З вересня 2019 року разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Під час шлюбу ними було придбано два автомобіля: марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску та марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT 1989 року випуску, які були зареєстровані на ім`я відповідача. Крім того, під час її перебування у відпустці по догляду за дитиною, а саме 23.08.2018 року ними спільно з Відповідачем було прийняте рішення про оформлення кредитної картки у Приват Банку на її ім`я. Враховуючи, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, в інтересах сім`ї вони отримали кредитну картку. Відповідач на рівних з нею умовах користувався кредитною карткою, у нього був повний доступ до кредитних коштів, оскільки він знав пароль від картки. Коли їм не вистачало заробітної плати відповідача, то вони знімали кошти з кредитної картки. На теперішній час кредитний ліміт становить 25 850 грн, сума до повного погашення карти становить 27445, 52 грн, з урахуванням відсотків, які нараховані за користування кредитом. Крім того сума зростає з кожним днем, оскільки грошей на погашення кредиту вона не має, відсотки нараховуються кожен день, а Відповідач відмовляється платити. Просила суд, визнати за нею [PERSON] право власності на автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску; визнати за відповідачем [PERSON] право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску; стягнути з [PERSON] 13 722,76 грн. в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» та судові витрати по справі стягнути з відповідача. 02 лютого 2021 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив, в якому просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Стягнути на користь [PERSON] компенсацію за частку в спільному майні подружжя (автомобілі «Черрі» та «Фольксваген»), в розмірі Ѕ частини їх вартості. В іншій частині позовних вимог відмовити. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню із наступних підстав. Зазначивши, що дійсно 10.08.2017 року був придбаний автомобіль марки «Черрі», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за 50000 грн. Вважає, що вказана позивачем вартість автомобілю «Черрі» у розмірі 116 356,16 грн., є завищеною. 18 травня 2019 року ним був придбаний автомобіль «Фольксваген», Пассат, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за 40 000 грн. До укладення шлюбу з відповідачкою, у його особистій власності перебував автомобіль «Калина», 2006 року випуску, р/номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був ним проданий в травні 2019 року, в період шлюбу, за 45 000 грн. Кошти в розмірі 40000 грн. були вкладені ним в придбання автомобілю «Фольксваген» Пассат, 1989 р. випуску. Тому, автомобіль був придбаний за його особисті кошти, і спільні кошти подружжя в придбання автомобілю «Фольксваген», не вкладалися. В лютого 2020 року автомобіль «Фольксваген» був ним проданий і на теперішній час автомобіль не перебуває в його власності. Враховуючи вказані обставини, вартість майна яке підлягає поділу, автомобілів «Черрі» та «Фольксваген», є меншою, ніж та що вказана позивачем в позовній заяві. Виходячи з викладеного, автомобілі підлягають поділу в рівних частинах між позивачем та відповідачем. Вважає, що вимоги про визнання за позивачем права власності на автомобіль «Черрі», протиріче мотивам викладеним в позовній заяві про уточнення позовних вимог та нормам законодавства. Оскільки, автомобіль «Черрі» зареєстрований за ним [PERSON] і знаходится у його користуванні та використовується не тільки для особистих потреб, а й роботи та є неподільною річчю, тому він підлягає залишенню у його власності, а на користь Позивача просить стягнути компенсація в розмірі 1/2 частини вартості цього автомобілю. Крім того, автомобіль «Фольксваген» Пассат, 1989 року випуску проданий в лютому 2020 року і не перебуває у його користуванні, тому вважає, що він не може бути визнаний власністю когось з подружжя, а його вартість підлягає поділу між подружжям в рівних частинах. Він не заперечую проти сплати позивачеві [PERSON] компенсації в розмірі 1/2 частини вартості автомобілів. Щодо позовних вимог про поділ кредитних коштів отриманих Позивачем в банку АТ КБ «ПриватБанк», і які нібито були спільно витрачені подружжям, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, надуманими та такими що не підлягають задоволенню. Оскільки, відповідно до Виписок КБ «Приватбанк» наданих позивачем, кошти з Кредитного рахунку знімалися з 23.07.2018 року до 27.07.2020 року, позивачем. Доказів, що вказані кошти витрачалися спільно подружжям, позивачем не надано. Крім того, позивач в позовній заяві вказав, що з вересня 2019 року разом з [PERSON] не проживають, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Крім того, кредитна картка є підтвердженням укладення Кредитного договору між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на суму ліміту. [PERSON] особисто отримала кредитну картку, відкривши кредитний рахунок з визначеним лімітом, і користується ним до теперішнього часу. Він, [PERSON] , кредитними коштами не користувався, оскільки офіційно працює в АТ «Харківобленерго» і має постійний дохід. Позивачем не надано ніяких доказів про використання коштів з кредитної картки на спільні з відповідачем потреби. Крім того, кошти на кредитному рахунку належать банку, в даному випадку АТ КБ «Приватбанк» і не є спільною сумісною власністю подружжя, отже не можуть бути предметом поділу. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог та надала пояснення в межах заявлених позовних вимог. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, пояснивши суду , що дійно під час шлюбу ними було придбано два автомобіля: марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску та марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT 1989 року випуску, які були зареєстровані на ім`я відповідача . Але до укладення шлюбу з відповідачкою, у його особистій власності перебував автомобіль «Калина», 2006 року випуску, р/номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був ним проданий в травні 2019 року, в період шлюбу, за 45 000 грн. Кошти в розмірі 40000 грн. були вкладені ним в придбання автомобілю «Фольксваген» Пассат, 1989 р. випуску. Тому, автомобіль був придбаний за його особисті кошти, і спільні кошти подружжя в придбання автомобілю «Фольксваген», не вкладалися. В лютого 2020 року автомобіль «Фольксваген» був ним проданий і на теперішній час автомобіль не перебуває в його власності. І тому він згоден виплатити позивачці тільки 1/2 частину ринкової вартості одного автомобіля CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, залишивши йому цей автомобіль в користування. Крім того він пояснив ,що заперечує проти стягнення з нього частини заборгованості по кредити, онак підтвердив ,що цей кредит позивачка брала з його згоди на покупку дітячого автомобільного креста для їхньої доньки і для сумісних потреб. Вислухавши пояснення сторін по справі та представника відполвідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно копії заочного рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно фотокопій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, відповідач по справі [PERSON] є власником транспортних засобів: марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14,20). Відповідно до ч.1\~ст. 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу (п.1); майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування (п.2); майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.3); житло та земельна ділянка, набуті внаслідок приватизації (п.п.4 і 5). За ч.ч.2-5 вказаної норми закону особистою приватною власністю дружини, чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя (ч.2); премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги (ч.2); кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди (ч.3); страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них (ч.5); суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею , ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (ч.6). Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2). Відповідно до\~ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1); об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3); речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.4). Згідно ст.ст.\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ст. 69); у разі поділу цього майна їх частки є рівними (ст. 70). Отже, закон передбачає презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яке набуте ними під час шлюбу. Відповідачем не заперечується той факт, що спільні транспортні засоби марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску, набуто під час шлюбу, а тому вони є об`єктом спільної сумісної власності. Відповідно до п.22\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З врахуванням закріплених в п.6\~ст. 3 ЦК України\~засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного із співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки у натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники-відповідачі по справі; чи сплачується іншими володіння та користування відповідно до ч.3\~ст. 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс 15. За ч.2\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвлаників має право на надання йому у воло-діння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від ін-ших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За положеннями\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1);якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвлаників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація власникові може бути надана лише за його згодою. У своїй постанові від 20 червня 2019 року у справі № 348/983/16 Верховним Судом України зроблений наступний висновок щодо застосування відповідних норм права: -поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя здійснюється шляхом виділення його у натурі, а у разі неподільності присуджується одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1\~ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2\~ст. 364 ЦК України). Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати , що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень\~ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє та у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. \~ \~ У даному провадженні предметом позову по суті є два автомобіля та заборгованість по кредиту . При поданні позовної заяви до суду, позивачем на підтвердження вартості спірних автомобілів надано висновки експертів , у яких зазначається вартість тотожніх автомобілів , а саме середня ринкова ціна автомобіля марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 116 356,16 грн., а середня ринкова ціна автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску становить 75 589,04 грн. (а.с. 10-21). В судовому засіданні відповідач [PERSON] з ціною автомобіля марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року випуску , яка становить 75 589,04 грн. був згоден так як він не має можливості на цей час провести дослідження цього автомобіля та встановити вартість , так як він його продав за дорученням ; що стасується іншого автомобіля марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , він не згоден з оцінкою позивача та надав до суду висновок експертного дослідження від 10.03.2021 року в якому вказана ринкова вартість цього транспортного засобу 102 803 грн.82 коп..(а.с. 149-155) , з якою була згодна позивач в судовому засіданні. Суд критично ставиться до пояснень відповідача [PERSON] про той факт , що до укладення шлюбу з відповідачкою, у його особистій власності перебував автомобіль «Калина», 2006 року випуску, р/номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль був ним проданий в травні 2019 року, в період шлюбу, за 45 000 грн. Кошти в розмірі 40000 грн. були вкладені ним в придбання автомобілю «Фольксваген» Пассат, 1989 р. випуску. Тому, автомобіль був придбаний за його особисті кошти, і спільні кошти подружжя в придбання автомобілю «Фольксваген», не вкладалися. Але з наданих відповідачем копій договорів куплі-продажу транспортних засобів , суд встановив , що [PERSON] 18.05.2019 року спочатку придбав автомобіль «Фольксваген» Пассат, 1989 р. випуску , а потім 29.05.2019 року продав автомобіль ВАЗ11183. (а.с.130-132) З наданних позивачем виписки з АТ КБ "Приват Банк" по картці /рахунку відкритому на [PERSON] , суд встановив , що з 23.08.2018 року була відкрита на ім"я позивача кридитна лінія і станом на 05.10.2020 року є заборгованість в суммі 27 445,52 грн..(а.с. 24-64) В судовому засіданні відповідач [PERSON] не оспорював того , що кредитна лінія була відкрита за його згодою і використовувалася ним і позивачкою для спільних потреб. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. На підставі вищенаведеного, суд вважає обґрунтованими лише ті позовні вимоги, що стосуються визнання за позивачкою права власності на автомобіль марки CHERY, моделі EASTER 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER] , а за відповідачем право власності\~на \~легковий \~автомобіль марки\~ VOLKSWAGEN\~ моделі\~ PASSAT\~1989\~року випуска\~,реєстраційний\~номер [NUMBER] ,як сільно придбане майно в період шлюбу, в іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення , так як 1\\2 частина боргу по кредиту та понесені судові витрати позивачкою , суд вважає за доцільне зарахувати в рахунок відповідача , так як автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT 1989 року має нижчу вартість.

Outcome: partial