Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що квартира [ADDRESS] належала на підставі свідоцтва про право власності на житло №37643 від 16.08.1995 року, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та зареєстрованого в Маріупольському БТІ 07.09.1995 р. за №34957 [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю з січня 2004 р. по день смерті, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.04.2016 р. 26.05.2015 р. [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина за законом зокрема на вищезазначену квартиру, яку вона прийняла, оскільки звернулася до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із відповідною заявою у встановлений законом строк. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності на спірну квартиру на ім"я спадкодавця. Просила визнати право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та її предстанвик [PERSON] в судове засідання не зявились, від предстанвика позивача надійшла письмова заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачем в повному обсязі. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №37643, виданого 16.08.1995 р.та зареєстрованого в МКП «Маріупольське БТІ» 07.09.1995 р. р-р №34957, про що свідчать відомості з МКП «Маріупольське БТІ» від 13.06.2016 р. №1715 (а.с. 22). Квартира складається з однієї житлової кімнати, ванної, коридору, кухні, балкону, житловою площею 17,1 м.кв., загальною площею 33,2 м.кв. (а.с.7-8). Як вбачається з особового рахунку ККП КК «Приморська» №1821 від 04.11.15 р., [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі з 25.07.2003 року по день смерті(а.с. 36). Відповідно до ст.128 ЦК України 1963р. право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Згідно ч.5 ст.8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Згідно ст.12 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. З свідоцтва про смерть І-НО №911721, виданого виконкомом Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 27.05.2015 р. вбачається, що [PERSON] помер 26.05.2015 р., про що зроблено відповідний актовий запис №25 (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] за життя у передбаченому законом порядку набув право власності на квартиру 33, розташовану будинку 5 по вул. Лавицького у м. Маріуполі в цілому. 17.11.2015р., у встановлений законом строк, позивач звернулася із заявою №953 до державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.04.2016 р. №263/3764/16-ц , яке набрало законної сили 04.05.2016 р. встановлено факт сумісного проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з січня 2004 року до смерті останнього. ( а.с.6) З спадкової справи №442/2015, відкритої державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, вбачається, що інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні. (а.с. 28-60). 01.08.2016 р. позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , зокрема на спірну квартиру (а.с.43). Постановою від 03.08.2016 р. №1079/02-14 державний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв"язку із відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановчого документа на спірну квартиру на імя спадкодавця [PERSON] (а.с. 60). З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірну квартиру не зареєстровано, спадкодавець за життя у встановленому законом порядку набув право власності на квартиру, позивачем дотримано передбачений законом порядокприйняття спадщини, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 26.05.2015р.,у вигляді квартири [ADDRESS] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1264, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України.

Outcome: approved