Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

06.11.2014 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], по 1200 гривен щомісячно на період вступної компанії з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року та на період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, а також стягнути судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 04.06.1999 року та мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини за рішенням суду до 29.03.2014 року, тобто до повноліття сина. За період навчання сина в Лиманської загальноосвітньої школі та на курсах по підготовці з спеціальності перукар-модельер при Степанівському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті з 29 березня 2014 року по 01 червня 2014 року відповідач аліменти на утримання сина не сплатив, а також не надавав матеріальної допоги на утримання сина у період вступної камнанії до ВНЗ з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року. У цей час син [PERSON] не міг сам заробляти кошти на своє існування, оскільки проходив тестування, медкомісію та здавав документи для вступу у інститут. З 01 вересня 2014 року [PERSON] зарахований до Одеської національної академії зв"язку та навчається на 1 курсі денного віділення.(термін закінчення навчання - 30.06.2018 року). Відповідач не надає допомоги на навчання сина. Відповідач одержує військову пенсію, має у власності земельну ділянку, від якої має дохід, отже має змогу допомагати дитині матеріально. Дитина потребує допомоги батьків, тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду, оскільки через стан здоров'я одноособово не може надавати таку допомогу. Ухвалою суду від 20.01.2015 року провадження по справі було зупинено до розгляду ВССУ справи №6-43854 ск 14 (№511/946/14-ц). 02.04.2015 року провадження у даній справі відновлено, за ініціативою суду, оскільки відпали підстави, що викликали її зупинення. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що вона отримувала аліменти на утримання неповнолітнього сина у загальному розмірі 1200 гривен щомісячно, тому заявила таку вимогу і зараз. Наголосила, що відповідач крім пенсії за вислугу років, як військовослужбовець, отримує інший дохід, бо займається транспортними перевозками, "таксує", має у власності земельну ділянку, з якої також отримує доходи. Ніякими хворобами він не страждає, має 43 роки та придатний до праці. За 18 років, крім офіційних аліментів ніякої додаткової допомоги сину не надавав, з ним не спілкується. Сама вона не може забезпечити сину можливість навчатися, оскільки тяжко хворіє та потребує витрат на лікування та обстеження. Такої ж думки представник позивача [PERSON], яка додала до пояснень позивача те, що вони з дідусем також допомагають онуку, але через низьку пенсію не взмохзі забезпечити йому гідні умови для навчання. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути у його відсутності, про що надав заяву. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, надав .заперечення на позов (а.с.14-16), де зазначив, що він не взмозі надавати допомогу сину у розмірі, заявленому у позові, оскільки хворіє на ішемічну хворобу серця, стабільну стенокардію напруги ІІ ф.кл, атеросклеротичний кардіо склероз , а тому потребує постійного лікування та вживання достатньо дорогих для нього медичних препаратів; крім того, він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходів), а тому сам перебуває у скрутному матеріальному становищі, також вказав, що є пенсіонером, а пенсія є його єдиним джерелом існування, бо за станом здоров'я не може працювати та отримувати інші доходи. Згоден сплачувати на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання по 350 гривень щомісячно до закінчення ним навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, без урахування часу канікул. Не згоден сплачувати кошти за період з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року, бо в даний період син не перебував на навчанні, що встановлено рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.09.2014 року при розгляді його апеляційної скарги на рішення місцевого суду від 20.05.2014 року. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, оглянувши матеріали цивільної справи №511/946/14-ц, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено у суді, сторони перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 04 червня 1999 року, розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського району Одеської області, про що зроблено запис № 77. Мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач записаний батьком дитини. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, як вбачається із довідки Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області наданої суду №301 від 24.03.2014 року. 29 березня 2014 року син досяг повноліття. Згідно атестата про повну загальну середню освіту 2014 році загальноосвітньої школи 1-3 ступінів №1 смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області [PERSON] отримав вказаний атестат 01.06.2014 року. Згідно довідки №11-01/3-737 від 08.09.2014 року Одеської нціональної академії зв"язку м О.С.Попова призовник [PERSON], [INFO], у 2014 році вступив в Одеську національну академію зв"язку ім Попова 1V рівня акредитації і навчається на 1 курсі ННІ КТА та Л денного віділення. Термін отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра 30.06.2018 року. Отже, [PERSON] в період з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року не навчався, тому підстави стягнення за данний період з відповідача аліментів на навчання сина [PERSON] відсутні. Незважаючи на визначення позивачем інших періодів здачі тестування та вступу до ВНЗ, ця обставина встановлена рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.09.2014 року по спору між тими ж сторонами, але з інших підстав по справі №511/946/14-ц, номер провадження 22-ц/783/6579/14 (а.с.41-43). Вказане рішення набрало законної сили та залишено без змін ухвалою ВССУ від 18.02.2015 року, яка долучена до матеріалів справи. Судом встановлено, що син потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі і від відповідача, який відповідно до даних трудової книжки звільнений за власним бажанням, непрацездатним не визнаний, отримує пенсію за вислугу років, як військовий пенсіонер, [INFO], а тому не позбавлений можливості працювати. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові на період навчання. Аліменти на навчання дитини повинні бути стягнуті з відповідача за період навчання в Одеській націонльній академії зв"язку ім. Попова О.С. з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України Про Державний бюджет на 2015 рік установлено, що прожитковий мінімум у 2015 році з розрахунку на місяць встановлено у розмірі 1176 грн., а для працездатних осіб - 1218 грн. Відповідач отримує пенсію у розмірі 2108,36 грн., отже може утримувати дитину матеріально. Сума аліментів заявлена в позові у розмірі 1200 грн. дещо завищена., оскільки не надано доказів отримання відповідачем інших доходів, крім пенсії. При визначенні розміру аліментів, суд врховує, що відповідч отримує пенсію з вислугу років у розмірі 2108,36 грн., згідно рішення місцевого суду Кіровського району міста Кировограда від 12.03.2002 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), а також стан його здоров'я.. Суд вважає, що з відовідача повинн бути стягнуті аліменти у розмірі 800 грн щомісячно до закінчення сином навчання.. При цьому, суд визначає розмір аліментів, виходячи з матеріального становища сторін, та можливості відповідача надавати таку допомогу. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору.

Outcome: partial