Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 29 березня 1995 року рішенням Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області № 2/3 його матері [PERSON], яка померла 31 травня 2006 року, було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,34 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,03 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги належного їй майна є позивач. Однак за життя [PERSON] виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки не встигла. З урахуванням вищенаведеного позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його імя в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник відповідача - Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із архівного витягу з рішення Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області № 2/3 від 29 березня 1995 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам", виданого 20 жовтня 2016 року Державним архівом Волинської області (а.с.9), вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,34 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,03 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 025795, виданого 01 червня 2006 року Скобелківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), [PERSON] померла 31 травня 2006 року в с.Скобелка Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 1292 від 20 вересня 2016 року, виданої Скобелківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), [PERSON] проживала до 31 травня 2006 року у с.Скобелка Горохівського району Волинської області разом із своїм сином [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти син [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) № 46069008 від 07 грудня 2016 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.29-34), заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався. Як вбачається із свідоцтва про народження серії XV-УА № 013247, виданого 16 травня 1979 року Скобелківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), [PERSON] народився 11 квітня 1947 року в с.Скобелка Горохівського району Волинської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових справ № 46068996 від 07 грудня 2016 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.28), стверджується, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Крім цього, інші спадкоємці майна померлої [PERSON] за законом - син [PERSON], син [PERSON] вищевказаної спадщини не прийняли, до нотаріальної контори з відповідною заявою не звертались, від належного їм спадкового майна відмовляються (а.с.10). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON], входять земельні ділянки площею 0,34 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,03 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після померлої [PERSON], має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його імя в порядку спадкування за законом після померлої 31 травня 2006 року [PERSON].

Outcome: approved