Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 18 листопада 2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано майно, а саме: квартира [ADDRESS] , автомобіль марки ЗАЗ, модель FORZA, рік випуску 2015, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску 2007, державний номерний знак [NUMBER] , квартира [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 69, 70, 71 Сімейного кодексу України позивач просив: в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнати за ним право власності на квартиру готельного типу [ADDRESS] , автомобіль марки ЗАЗ, модель FORZA, рік випуску 2015, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску 2007, державний номерний знак [NUMBER] , 1/5 частину квартири [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду свого представника, яка подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила свого представника, яка подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. В поданому відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала частково, а саме в частині визнання права власності за позивачем 1/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказана квартира була придбана за гроші її батьків, які їх позичили, оскільки не вистачало коштів на придбання квартири. Крім того, відповідач не погодилася зі звітом про оцінку нерухомого майна, наданим відповідачем, оскільки оцінка була проведена без документів на квартиру, без технічного плану, а тому вартість квартири повинна бути приблизною, проте в звіті зазначена категорична ціна. У відповіді на відзив представник позивача посилалася на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана за спільні кошти родини, частину коштів у розмірі 5000 доларів США дійсно давали батьки відповідача, ці кошти надавалися ними не в борг, а як допомога батьків на придбання квартири, батьки позивача також надали кошти на придбання цієї квартири у розмірі 8000 Євро, інші частина вартості квартири була сплачена з власних заощаджень родини. Щодо тверджень відповідача про незгоду з оцінкою квартири зазначила, що позивач пропонував відповідачу для визначення часток у спільному майні подружжя надати йому копію технічного паспорту та правовстановлюючих документів з метою проведення оцінки квартири, при цьому був готовий понести всі матеріальні витрати по оцінці та звернутися до організації, обраної відповідачем, але відповіді на цю пропозицію не отримав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. З матеріалів справи вбачається, що з 18 листопада 2006 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, про що зроблений актовий запис № 1894 у Відділі РАЦС № 2 Харківського обласного управління юстиції. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірваний (рішення суду набрало законної сили 24.10.2019 року). За час перебування у шлюбі подружжям 24 грудня 2007 року було придбано квартиру [ADDRESS] відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2007 року, посвідченого приватним нотарусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М. за № 5038 (а.с. 9), право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем [PERSON] . Крім того, було придбано квартиру [ADDRESS] відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. за № 5747. З витягу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Крім цього, подружжям були придбані автомобілі марки ЗАЗ, модель FORZA, рік випуску 2015, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску 2007, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності майна, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідач жодних належних та лопустимих доказів, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана за особисті кошти її або її батьків не надано. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. З врахуванням вищезазначеного квартира за адресою: [ADDRESS] є спільним майном подружжя та має бути розподілена між сторонами в рівних частках. На підтвердження вартості спільно набутого майна подружжя, позивачем до позовної заяви наданий звіт про оцінку нерухомого майна, виконаного сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності від 05.12.2019 року, згідно якого вартість майна, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 05.12.2019 року становить 539590 грн. (або 22549,0 доларів США); вартість квартири у будинку готельного типу [ADDRESS] станом на 05.12.2019 року становить 184328 грн. (або 7703,0 доларів США); згідно звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску 2007, державний номерний знак [NUMBER] , вартість станом на 05.12.2019 року складає 49031,00 грн. (або 2049,00 доларів США); вартість автомобіля марки ЗАЗ, модель FORZA, рік випуску 2015, державний номерний знак [NUMBER] станом на 05.12.2019 року складає 125868,00 грн. (або 5260,0 доларів США). Відповідач [PERSON] не погодилася зі звітом про оцінку нерухомого майна, наданого позивачем [PERSON] та надала свій звіт про оцінку майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON] від 25.06.2020, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що ринкова вартість вищевказаної квартири складає 441700,00 грн. В зв`язку з тим, що надані позивачем та відповідачем звіти про оцінку квартири за адресою: [ADDRESS] суттєво різнилися між собою, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2020 року, клопотання представника позивача [PERSON] про призначення по справу судово-технічної експертизи задоволено, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. 22 квітня 2021 року з ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса повернулася справа та повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 13225, оскільки відповідач [PERSON] на об`єкт дослідження, а саме до квартири за адресою: [ADDRESS] в зазначений час експертом не з`явилася. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, то такі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину квартири готельного типу [ADDRESS] ; 1/2 частину автомобіля марки ЗАЗ, модель FORZA, рік випуску 2015, державний номерний знак [NUMBER] ; 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску 2007, державний номерний знак [NUMBER] ; 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Таким чином, суд визнає ідеальні частки подружжя в спірному майні (по 1/2) без його реального поділу, враховуючи наявність в матеріалах справи два висновки суб`єкта оціночної діяльності, які суттєво різняться між собою та залишає майно в спільній часткові власності сторін. З врахуванням вищезазначеного позовні вимоги [PERSON] про про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню частково. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial