Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

22 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 516.00 грн. та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі 609.00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 03 травня 2013 року у Грусятицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 3. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання родини, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів та підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав запереченя на позов, згідно якого позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину в сумі 350.00 грн. щомісячно. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити, оскільки ніде не працює та сам перебуває на утриманні матері. Просив справу слухати у його відсутності. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 03 травня 2013 року. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо. Між ними не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх малолітнього сина, який проживає з позивачкою. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на сина є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково. Відповідач не має місця праці, згідний платити аліменти в межах законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на дитину віком до 6 років в розмірі 350.00 грн. Позивачка не надала суду доказів про розмір доходів відповідача і не спростувала його твердження про те, що він може плати аліменти на утримання сина в розмірі, більшому ніж 350.00 грн. Враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище відповідача та дитини, суд визначає їх в розмірі 350.00 грн. в місяць. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Судом встановлено, що малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачкою, яка не працює, доглядає сина, який перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. З боку відповідача по справі надійшли письмові заперечення на позов в частині стягнення аліментів на дружину, згідно яких відповідач пояснив, що він не працює, знаходиться на утриманні своєї матері. Суд, зважаючи на відсутність згоди відповідача на сплату аліментів на дружину, враховуючи, що він є працездатним, в змозі заробити кошти на утримання сім"ї, вважає за необхідне у цій частині позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 250 грн.

Outcome: partial