Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від 21.11.2015 р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 13.05.2019 р. становить 30927 грн. 57 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 21.11.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських-послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки: - у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; - у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту позовної заяви та наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом внаслідок чого станом на 13.05.2019 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 30927 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 10487,35 грн. - тіло кредиту; 7734,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 10001,56 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 755,68 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина)., та 1448,93 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування пені проведено за прострочене зобов`язання визначено в колонці на суму 9159,81 грн., а просить позивач стягнути пеню за прострочене зобов`язання в сумі 10001,56 грн. і невідомо за рахунок чого було збільшено розмір пені, а тому, розрахунок заборгованості пені суд вважає необґрунтованим, тоді як за ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна обґрунтувати свої вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Що стосується нарахування позивачем штрафу, то суд виходить з наступного. Так, за ч.2ст.549 ЦК України Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів пені, двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України. Також позивачем розраховано ще один вид пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в 755,68 грн. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що одночасне застосування пені двох видів та двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. А тому вимоги позивача про стягнення штрафу /фіксованої частини/, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Крім того, як було зазначено вище, розмір пені за прострочене зобов`язання є необґрунтованим та не доведеним, із наданого суду розрахунку неможливо встановити яким чином було визначено пеню в сумі 10001,56 грн., якщо сам розрахунок заборгованості вказує на пеню в розмірі 9159,81 грн. З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 19 670,33 грн. та, суд відмовляє в частині позову щодо стягнення штрафу (фіксована частина) і пені. На підставі ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial