Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.04.2009 року, що утворилася станом на 31.07.2018 року, загальною сумою 109656 грн. 99 коп. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення суду (а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, судова повістка направлена за місцем реєстрації повернута з відміткою про невручення. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із такого. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із представлених доказів вбачається, що 07.04.2009 року між [PERSON] та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника, "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку" (а.с.7-22). Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків у строки та в порядку встановлених договором відповідач не виконує внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. За представленим розрахунком та випискою по картковому рахунку загальна сума заборгованості, станом на 31.07.2018 року, становить 109656 грн. 99 коп., з яких 3978,13 грн. - заборгованість за кредитом та 105678,86 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом (а.с.4-6). Оскільки добровільно кошти не сплачуються, то їх слід стягнути примусово.

Outcome: approved