Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

24.09.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 12 516,08 грн. за кредитним договором №б/н від 09.01.2009 року, яка нарахована станом на 05.09.2018 року і складається з наступного: 4 315,94 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 8 758,15 грн. - пеня ; штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 584,10 грн. - штраф (процентна складова). Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.01.2009 р. між позивачем і відповідачем укладений кредитний договір. За умов цього кредитного договору 09.01.2009 року відповідач почав користуватися кредитом за умови платності і строковості користування ним. З позовними вимогами позивач звернувся до суду, так як має місце неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором. Судове засідання призначене судом на 22 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явився. Разом із позовною заявою позивачем до суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі виникнення обставин, зазначених в ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем укладений кредитний договір б/н від 09.01.2009 року (а.с.12-28). Договір укладений в формі приєднання. Порядок укладання договору приєднання визначений ст. 634 Цивільного кодексу України. Як слідує із розрахунку заборгованості (а.с.8-10), 09.01.2009 року відповідач почав користуватися кредитним лімітом, що існує на його картковому рахунку. Останній платіж на виконання договору зроблений відповідачем 27.04.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач включив до позову вимогу про стягнення пені і штрафу. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафу при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Цей пункт має відсильний характер до тарифів банку. Пунктом 2.1.6.10 Умов та правил надання банківських послуг передбачено стягнення неустойки за несвоєчасне погашення заборгованості відповідно до Тарифів. Вказано, що сума неустойки нараховується на залишок простроченого основного боргу і розраховується з дати виникнення простроченої заборгованості (включаючи цю дату) до дати внесення платежу (не включаючи цю дату). Вивчивши Умови та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви (а.с.14-28), суд не знайшов пункту, що регламентує порядок нарахування і розмір пені. Також, суд не приймає Тарифи обслуговування кредитної карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", що містяться на аркуші справи №13, так як позивач не надав суду доказів того, що позивачу видана саме картка "Універсальна, 30 днів пільгового періоду " і до умов укладеного договору слід застосовувати тарифи для картки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Як слідує із анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.01.2009 року (а.с. 12), 09.01.2009 року відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я КРЕДИТКА "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". В інших документах, поданих позивачем разом із позовом, відсутня інформація про видачу відповідачу саме картки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду ". Як слідує із розрахунку заборгованості, пеня нараховується позивачем відповідачу з 01.11.2015 року. Однак, суд не знайшов у вказаних Тарифах пункту, що регламентує порядок нарахування і розмір пені. Таким чином, докази наявності в договорі умови про пеню і штраф, порядок їх нарахування та розмір суду не надані. Відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача пені і штрафу не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд задовольняє вимоги позивача частково. Стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором б/н від 09.01.2009 року, що нарахована позивачем відповідачу станом на 05.09.2018 року, в розмірі 4 315,94 грн. До складу заборгованості входить лише заборгованість за процентами в розмірі 4 315,94 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. В пропорції до задоволених вимог сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 607,59 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial