Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

22.09.2020 року позивач звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом, в якому просила змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітньої дочки з відповідача стягуються аліменти в розмірі 850 грн. щомісячно, що є недостатнім для її утримання, забезпечення потреб та сприяння повноцінному розвитку. Так, у дочки виявлено захворювання, у зв`язку з чим вона потребує лікування та оздоровлення. Крім того, її матеріальне становище змінилося у зв"язку із хворобою сина, який потребує спеціального лікування. На даний час вона перебуває у декретній відпустці у зв`язку із його народженням. Дана обставина не дає можливості у повній мірі забезпечити нормальний матеріальний рівень дочки. Разом з тим, вказує й на те, що фінансовий стан відповідача значно зріс, так як він є дуже кваліфікованим працівником у сфері ремонту транспортних засобів. Тому вона звернутися до суду з даним позовом. 21.10.2020 року суддею Броварського міськрайонного суду Київської області постановлено ухвалу про передачу справи на розгляд за територіальною підсудністю до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. 05.01.2021 року справа надійшла до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. 11.01.2021 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області провадження у справі відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін. 26.01.2021 року до суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн. В обґрунтування відзиву вказав, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей цивільної дружини, з якою він проживає без реєстрації шлюбу понад два роки. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, вказаних у відзиві, не заперечував проти збільшення аліментів на утримання дочки у розмірі 1200 грн. Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши відповідача, дослідивши докази на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.12 /. Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.03.2017 року у справі № 285/2866/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року до її повноліття /а.с.13-15/. Відповідно до довідки Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький) МЮ України від 19.01.2021 року на даний час відповідач сплачує аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.72/. Із результатів діагностичного обстеження ТОВ "Медичний центр "Генезис" слідує, що 19.02.2020 року під час обстеження неповнолітньої [PERSON] виявлено захворювання верхньощелепних пазух носа / а.с.21/. Разом з тим, у резельтаті проведення магнітно-резонансної томограції Київським міським консультативно-діагностичним центром 07.11.2019 року під час обстеження позивача [PERSON] виявлено ознаки порушення статики шийного відділу хребта /а.с.44/. Крім того, встановлено, що на утриманні позивача перебуває ще одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який має вади здоров`я, у зв`язку з чим позивач несе витрати на його лікування /а.с.25-28,38-41/. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Таким чином, суд приходить до висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема, погіршилося матеріальне становище позивача, у зв"язку із виявленням захворення у неповнолітньої дочки [PERSON] та хворобою малолітнього сина [PERSON] , погіршився стан здоров"я самої позивача. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, останній взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] , у зв"язку з чим позов визнав частково, вказавши що не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо того, що на його утриманні знаходяться неповнолітні дити його цивільної дружини, оскільки він не є їх біологічним батьком, а тому дана обставина визначального значення у даній справі не має. Крім цього, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, погіршення матеріального становища та здоров`я позивача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, у тому вимога позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial