Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 21 вересня 1996 року Пулиногутською сільською радою Червоноармійського районну Житомирській області, актовий запис №7. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04 березня 2019 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом зі мною в [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, потребують коштів для розвитку, проїзду, харчування, проживання, купівлю підручників, одягу та інше. У вересні 2016 року син [PERSON] , 1997 р.н. поступив на денну форму навчання та є студентом Житомирського національного агроекологічного університету IV рівня акредитації, освітнього ступеня "бакалавр", факультету екології і права. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Дочка [PERSON] , 2003 р.н., навчається в 11 класі Вацлавпільської гімназії. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов"язку щодо утримання неповнолітньої дочки та повнолітнього сина, який навчається, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідач є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на дітей, тому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя с.Пулино-Гута Пулинського району Житомирської області на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред"явленя позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, а сином закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2020 року. Ухвалою судді від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Крім того, в даній ухвалі відповідачу роз"яснено його право у п"ятнадцятиденний строк з дня її вручення подати відзив на позовну заяву та сторонам роз"яснено, що відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п"яти днів з дня отримання відзиву. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями 15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зі ст. 201 СК України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено і це вбачається із свідоцтв про народження дітей: серії [NUMBER] від 23.10.1997 року та серії [NUMBER] від 12.05.2003 року, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Згідно рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04 березня 2019 року, зареєстрований шлюб 21 вересня 1996 року Пулиногутською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №7, розірвано. (а.с.8-9) Відповідно до копії довідки про склад сім"ї Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області №861 від 19.09.2019 року до складу сім"ї позивача [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] .. Діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом в [ADDRESS] . (а.с.11). Згідно довідки № 318 від 13.09.2019 року, [PERSON] , навчається у Житомирському національному агроекологічному університеті ІV рівня акредитації на 4 курсі денної форми навчання (за державним замовленням). Період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.10). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дітей, за станом здоров"я є працездатним, тому суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на дітей, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому з нього слід стягнути на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2019 року і до досягнення дочкою повноліття, а сином закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2020 року. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved