Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Генічеського районного суду з позовом, у якому просить визнати у порядку спадкування, право власності [PERSON] на житловий будинок літ. «А», загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м, при ньому є: тамбур «б», сараї «Б,В,Ж», споруди №1-2, що розташовано за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Південна, 28. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.1964 року помер її батько [PERSON], а 25.05.2017 року померла її мати [PERSON]. Після їх смерті залишилася спадщина, та разом з тим житловий будинок, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Південна /Дзержинського/, 28. Як рідна дочка померлих батьків [PERSON] та [PERSON] вона є спадкоємцем першої черги за законом і це її право підтверджується Свідоцтвом про народження серії 11-ЦЮ №131648 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00018141790. Інших будь-яких спадкоємців після смерті її батьків не має. Спадковий житловий будинок належив її батькам на підставі нотаріально посвідченого Договору "о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно", який було укладено 28.07.1956 року між виконкомом [PERSON] міської ради та [PERSON]. На той час батьки були в шлюбі, тому право на житловий будинок набуто сімєю [PERSON] як спільна сумісна власніть. Після смерті батька [PERSON], його дружина [PERSON] спадщину не приймала та не переоформила правовстановлюючі документи на житловий будинок на своє імя, фактично володіла спільним житловим будинком по вул. Південна /Дзержинського/, 28 у місті [PERSON] до своєї смерті. Після смерті матері спадщину вона прийняла відповідно до вимог законодавства, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок вона не знайшла і рахує, що їх було втрачено її батьками. Договір від 28.07.1956 року "о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно", який було укладено між виконкомом [PERSON] міської ради та [PERSON] відновити можливості не має, бо такі архіви за 50-ті роки минулого сторіччя не збереглися і є тільки копія вказаного Договору у інвентаризаційній справі [PERSON] БТІ. У серпні 2017 року вона звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про огформлення спадщини після смерті матері та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Але оформити своє право на спадщину за законом після смерті матері, у тому числі і на вищевказаний житловий будинок вона не має можливості у звязку із втратою оригіналів документів на житловий будинок та їй фактично відмовлено у наданні свідоцтва про право власності на спадщину за законом. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] вимоги викладені в позові підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради Херсонської області [PERSON] в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] і вона є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 11-ЦЮ №131648 та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00018141790.. У відповідності до копії свідоцтва про смерть, серії І-КГ №337177 [PERSON] помер 19.03.1964 року, згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-КГ №237169 [PERSON] померла 25.05.2017 року. Після їх смерті залишилася спадщина, та разом з тим житловий будинок, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Південна /Дзержинського/, 28. Спадковий житловий будинок належив батькам позивачки [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого Договору "о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно", який було укладено 28.07.1956 року між виконкомом [PERSON] міської ради та [PERSON]. На той час [PERSON] та [PERSON] були в шлюбі, тому право на житловий будинок набуто сімєю [PERSON] як спільна сумісна власніть. Після смерті батька [PERSON], його дружина [PERSON] спадщину не приймала та не переоформила правовстановлюючі документи на житловий будинок на своє імя, хоча фактично володіла спільним житловим будинком по вул. Південна /Дзержинського/, 28 у місті [PERSON] до своєї смерті. Після смерті матері [PERSON] спадщину позивачка [PERSON] прийняла відповідно до вимог законодавства, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок вона не знайшла і рахує, що їх було втрачено її батьками. Договір від 28.07.1956 року "о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно", який було укладено між виконкомом [PERSON] міської ради та [PERSON] відновити можливості не має, бо такі архіви за 50-ті роки минулого сторіччя не збереглися і є тільки копія вказаного Договору у інвентаризаційній справі [PERSON] БТІ, згідно інвентаризаційної справи [PERSON] БТІ на житловий будинок по вул. Південна /Дзержинського/, 28 у місті [PERSON]. Позивач являючись спадкоємцем за законом, на даний час бажає прийняти спадщину на своє імя, однак в нотаріальному порядку вирішити дане питання не має можливості, оскільки, оригінали документів на вказаний будинок були втрачені. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно норм ст. 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за Законом після смерті своїх батьків. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак в нотаріальному порядку вирішити дане питання не має можливості. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, та приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] померли, після їх смерті залишилася спадщина, а також беручи до уваги відсутність інших спадкоємців на майно, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

Outcome: approved