Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії у сумі 26639 грн 79к., обґрунтовуючи вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.01.2014 року на 128,5км автодороги Житомир-Могилів-Подільський, у зв'язку із порушенням водієм [PERSON] вимог ПДР України під час керування автомобілем «Mercedes-Benz» /д.н.з. [NUMBER]/ завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю «Skoda» /д.н.з. [NUMBER]/. Цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована у ПрАТ СК «Перша», останніми проведено виплату страхового відшкодування у сумі 8042 грн 80к., з розміром якого не погоджується позивач, оскільки за звітом №13Е-01/14 від 14.01.2014 року матеріальний збиток складає 33485 грн 06к. Просив стягнути недовиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 25442 грн 26к., пеню у сумі 1030 грн 24к., 3% річних у сумі 167 грн 29к., сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив викладені у позові обставини, не оспорював виплату страхового відшкодування у сумі 8042 грн 80к. та наполягав на виплаті страховиком повної суми завданого матеріального збитку. Представник відповідача не визнав позовні вимоги у повному обсязі, в судовому засіданні, не оспорюючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, доведеність вини [PERSON] вимог ПДР України, виплати страхового відшкодування у сумі 8042 грн 80к. за страховим актом від 07.03.2014 року, ствердно вказав на дотримання правил Методики при розрахунку суми страхового відшкодування та відсутність підстав для його перерахунку, просив відмовити у задоволенні позову /а.с.35-36/. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що 01.01.2014 року на 128,5км автодороги Житомир-Могилів-Подільський внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог ПДР України під час керування автомобілем «Mercedes-Benz» /д.н.з. [NUMBER]/ завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю «Skoda» /д.н.з. [NUMBER]/. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ СК «Перша». Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності /а.с.8/. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору. Згідно платіжного доручення №4683 від 28.04.2014 року за страховим актом №ЦВ-02-7463 від 07.03.2014 року ПрАТ СК «Перша» [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 8042 грн 80к. /а.с.39-40/. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ремонтної калькуляції до висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda» /д.н.з. [NUMBER]/, включаючи ПДВ становить 61 379 грн 47к., а його ринкова вартість - 57 252 грн 80к. Суд погоджується із твердженнями сторони відповідача, що оскільки розмір відновлювального ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортної пригоді транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, то даний ремонт з економічної точки зору недоцільний, тобто автомобіль вважається фізично знищеним. Положеннями п 30.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.30.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Ані позивачем, ані його представником не надано у розпорядження суду належних та допустимих доказів в підтвердження неправильності визначення суми страхового відшкодування ПрАТ СК «Перша» та порушення строків її виплати, а відтак у задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи, що до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, то відповідно не підлягають задоволенню вимога про стягнення сплаченого позивачем судового збору. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, та

Outcome: dismissed