Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в смт. Маньківка Черкаської області померла мати позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Позивач проживав разом з матір'ю на момент її смерті, поховав її, і на його думку, фактично вступив у володіння спадковим майном, і відповідно до закону є таким, що прийняв спадщину. Нещодавно позивачу стало відомо, що покійна мати набула право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", а потім у ТОВ "Мир" як колишній працівник та пенсіонер вказаного підприємства. Про ці обставини позивачу стало відомо від Маньківської селищної ради листом від 17.03.2015р. №317/02-17, яким Маньківська селищна рада повідомила позивача, що його матір, гр. [PERSON], колишнього працівника та пенсіонера племрадгоспу "Маньківський" було включено в список працюючих та пенсіонерів колишнього племрадгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. Разом з тим, даним листом позивачу повідомлено, що сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на ім'я матері не видавався. Також позивачу надано завірені копії списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), де під [NUMBER] значиться гр. [PERSON]. Тобто, даним підтверджується, що мати [PERSON] набула право на отримання земельної частки (паю), була включена у списки на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель ВАТ "Маньківське" смт. Маньківка, однак за життя цей сертифікат їй не було видано, цей процес був довготривалим у часі, і до видачі сертифіката вона не дожила. Довідка Маньківської селищної ради від 17.03.2015р. №319/02-17 підтверджує, що земельна ділянка (пай), яка належить [PERSON], розташована в полі №30, земельна частка паю за [NUMBER], площа земельної частки паю 4,1012га. Наявним також є Свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), виданий Маньківською селищною радою на ім'я його матері, яким підтверджується, що вона має право на пайовий фонд майна ВАТ "Маньківське", реорганізоване в ТОВ "Мир". Будинкова книга також містить підтвердження того, що мати позивача була працівником колгоспу "Росія", в подальшому - радгоспу "Маньківський". В управлінні Пенсійного фонду України в Маньківському районі позивач отримав завірені належним чином документи, якими також підтверджується, що його мати [PERSON] була працівником радгоспу "Маньківський", звідти оформлялася на пенсію, та була радгоспним пенсіонером. Позивач звернувся до Маньківської районної державної адміністрації з клопотанням повідомити позивача, у якому порядку він може отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього ВАТ "Маньківське", на ім'я покійної [PERSON]. На це позивача повідомлено, що видати йому Сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Маньківської селищної ради на ім'я покійної матері [PERSON] Маньківська районна державна адміністрація не має можливості у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень. Також, позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері на вказане майно, на що листом від 07.04.2015р. №697/01-16 позивача повідомлено, що довідки про вчинені нотаріальні дії та документи видаються тільки громадянам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Цим самим позивачу фактично відмовлено у оформленні спадщини, адже у позивача відсутній правовстановлюючий документ на майно, і отримати його він не може, оскільки мати померла, а на мертву людину документ не видається. Для можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку, позивачу необхідно надати нотаріусу правовстановлюючий документ на землю (сертифікат або державний акт). У позивача правовстановлюючого документа немає, і як виявилось, отримати він його не можу. Таким чином, у позивача як спадкоємця, немає іншої можливості оформити право власності на майно, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду. За життя моя мама не встигла і не змогла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючий документ, а в даний час це зробити неможливо, оскільки вона померла, а на мертву людину документ не видається, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в смт Маньківка Черкаської області у віці 60 років померла мати позивача [PERSON], про що 22.09.2000р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 67, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 22.09.2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. Позивач як син своєї матері є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, та проживав разом з нею на момент її смерті, поховав її, фактично вступив у володіння спадковим майном, і відповідно до закону є таким, що прийняв спадщину. Нещодавно позивачу стало відомо, що його покійна мати набула право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", а потім у ТОВ "Мир" як колишній працівник та пенсіонер вказаного підприємства. Про ці обставини позивачу стало відомо від Маньківської селищної ради листом від 17.03.2015р. №317/02-17, яким Маньківська селищна рада повідомила позивача, що його матір, гр. [PERSON], колишнього працівника та пенсіонера племрадгоспу "Маньківський" було включено в список працюючих та пенсіонерів колишнього племрадгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. Згаданим листом позивача повідомлено, що сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на ім'я матері не видавався. Згідно завірених копії Списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), під [NUMBER] значиться гр. [PERSON], тобто підтверджується, що [PERSON] набула право на отримання земельної частки (паю), була включена у списки на отримання Сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель ВАТ "Маньківське" смт. Маньківка, однак за життя цей сертифікат їй не було видано, цей процес був довготривалим у часі, і до видачі сертифіката вона не дожила. Довідка Маньківської селищної ради від 17.03.2015р. №319/02-17 підтверджує, що земельна ділянка (пай), яка належить [PERSON], розташована в полі №30, земельна частка паю за [NUMBER], площа земельної частки паю 4,1012га. Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат), виданий Маньківською селищною радою на ім'я покійної матері, підтверджується, що вона має право на пайовий фонд майна ВАТ "Маньківське", реорганізоване в ТОВ "Мир". Будинкова книга містить підтвердження того, що мати була працівником колгоспу "Росія", в подальшому - радгоспу "Маньківський", В управлінні Пенсійного фонду України в Маньківському районі позивач отримав завірені належним чином документи, якими підтверджується, що [PERSON] була працівником радгоспу "Маньківський", звідти оформлялася на пенсію, та була радгоспним пенсіонером. За життя мати позивача не встигла і не змогла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючий документ, а в даний час це зробити неможливо, оскільки вона померла. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" надано такі роз'яснення: Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Мати позивача померла в 2000р., тобто в період дії ЦК УРСР від 18.07.1963р., який підлягає до застосування за даних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач після смерті матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - будинком, у якому мати жила, і в якому він живе до цього часу. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (Прикінцеві та перехідні положення ЦК України). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємець він є власником майна в порядку спадкування, зобов'язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved