Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досянення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не укладався, відносини припинилися приблизно з грудня 2016 року. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та її утримання не надає, хоча є повністю працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, неофіційно працює на роботі та має у власності автомобіль. Вона офіційно працює менеджером з логістики у ТзОВ "Максітранс", однак наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відтак не має змоги повноцінно забезпечувати себе та дитину усім необхідним та потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. 15 листопада 2018 року за вх.№58998 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спільне життя з позивачем не склалося у зв"язку з чим між ними припинено відносини. Незважаючи на це, в силу своїх фінансових можливостей, він надавав матеріальну допомогу позивачу на утримання спільної дитини. Також вказує, що на даний час він є безробітним та намагається офіційно працевлаштуватися. Вказує, що автомобіль, який перебуває у його власності, перебуває у незадовільному технічному стані, що унеможливлює його повноцінне використання, відтак ні продати його ні заробляти на ньому він не має можливості. Окрім даного позову, в суді на розгляді перебуває справа про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, і він, як батько дитини, якому не байдуже життя дитини, буде сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини. Нерухомого майна, за рахунок якого він міг би отримувати прибуток у власності немає. Вважає, що на даний час у нього немає реальної можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки. У зв"язку з чим, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08 листопада 2018 року з повідомленям (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. В судовому засіданні 08 листопада 2018 року було оголошено перерву до 03 грудня 2018 року за клопотанням відповідача з наданням терміну для подання відзиву на позов, оскільки останній отримано ним 31 жовтня 2018 року. 03 грудня 2018 року судове засідання відкладено на 08 січня 2019 року у зв"язку із перебуванням судді на лікарняному. В судовому засіданні 18 січня 2019 року позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові, просили позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні 18 січня 2019 року позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2017 року, актовий запис №2368, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до наказу №15 виданого ТзОВ "Максітранс" 03 листопада 2017 року, [PERSON], менеджер з логістики ТОВ "Максітранс", надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.11.2017 по 05.11.2020 включно. Судом також встановлено, що між сторонами наявний спір про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки сторін, що стверджується ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2018 року про відкритття провадження у справі №569/19058/18. Згідно довідки №01-40/255 від 15.01.2019 вбачається, що [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований як безробітний в Рівненському МЦЗ з 15 листопада 2018 року. Дохід за період з 15 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року становить нуль гривень нуль копійок. З наданої відповідачем копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єктів від 13.11.2018 вбачається, що за [PERSON] відсутнє право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право дружини на утримання до досягнення дитиною трирічного віку виникає за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.Отже, відповідач зобов"язаний сплачувати також аліменти на утримання матері дитини, оскільки дитина віком до трьох років проживає разом з нею та знаходиться на її утримання. Як убачається із зазначених норм Сімейного Кодексу України, для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв"язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. При цьому частиною 4 ст.84 СК України, не визначено для платника аліментів критеріїв можливості надавати матеріальну допомогу жінці, з якою проживає дитина. Як встановлено судом, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, для якої постійна присутність матері до трирічного віку дитини є життєво важливою обставиною, а також з урахуванням того, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, на даний час офіційно непрацюючий, зареєстрований як безробітний, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненням аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі приписів п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial