Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати недійсним кредитний договір № 90/2006, укладений 01 вересня 2006 року між ВАТ «Укргазбанк» та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал»; зобов'язати ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] солідарно відшкодувати грошові кошти у розмірі 14 888 180 гривень 95 копійок, а також судовий збір. В подальшому позивачем збільшувались позовні вимоги, згідно заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив визнати недійсним кредитний договір № 90/2006, укладений 01 вересня 2006 року між ВАТ «Укргазбанк» та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал»; стягнути солідарно з ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] збитки у сумі 15 242 436 гривень 40 копійок, а також суму судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що голова Спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» [PERSON], прагнучи отримати кредитні грошові кошти та використати їх у своїх власних цілях, зловмисно домовився з та представником ВАТ АБ «Укргазбанк» на укладення кредитного договору. З метою імітування виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] внаслідок зловмисної домовленості з службовими особами ВАТ АБ «Укргазбанк» передано в іпотеку майновий комплекс загальною площею 10 249 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на умовах договору іпотеки без оформлення заставної від 04 вересня 2006 року, посвідченого за реєстром № 2067/3. У подальшому, 04 вересня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та [PERSON], який на той час перебував на посаді Голови Спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», укладено договір безвідсоткової позики грошових коштів у сумі 15 549 889 грн. 89 коп. Додатковою угодою від 28 грудня 2006 року № 1 внесено зміни до вищевказаного договору позики, зокрема, збільшена сума позики до 16 049 889 грн. 89 коп., однак позичальник [PERSON] своїх зобов'язань не виконав та вказані грошові кошти не повернув. 11.09.2006 року [PERSON] був звільнений з посади Голови Правління ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» за власним бажанням у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я. [PERSON], з використанням наданих йому повноважень, забезпечив прийняття всіх рішень для отримання в ВАТ АБ «Укргазбанк» кредитних коштів, які в день отримання товариством були одразу перераховані на особистий рахунок [PERSON], відкритий в ВАТ АБ «Укргазбанк». З огляду на викладене, позивач вважав, що оспорюваний кредитний договір було укладено внаслідок зловмисної домовленості відповідачів, у зв'язку з чим ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» було завдано збитків. Представники відповідача ПАТ «Укргазбанк» в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що кредитний договір був укладений між юридичними особами - суб'єктами господарювання, а тому між сторонами кредитного договору склалися господарські правовідносини, виник спір з приводу виконання господарських зобов'язань. Фізична особа [PERSON] не є стороною ані кредитного договору, ані забезпечувальних договорів і не несе перед АБ «Укргазбанк» солідарну відповідальність за неналежне виконання кредитного договору. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальнику відкрито позичковий рахунок, з якого в період з 04 вересня 2006 р. по 26 листопада 2006 р. видано кредит в сумі 17 999 405,02 грн. Позивач ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав частково. Отримання та часткове повернення кредитних коштів відбулося за різних голів правління. Крім того, зазначили, що спір між сторонами кредитного договору з приводу його укладання та виконання неодноразово розглядався в господарському провадженні. Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.01.2013 р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2013 р., відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» до АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору нікчемним. Даним рішенням встановлено факт видачі кредиту, наявність у сторін кредитного договору повноважень на підписання кредитного договору, відсутність порушень вимог чинного законодавства. ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи відносно [PERSON], але за результатами викладених в цих заявах обставин в порушенні кримінальної справи було відмовлено, відповідно відсутній обвинувальний вирок, що підтверджує відсутність вини посадових осіб ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», необхідної для визнання недійсним кредитного договору. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що жодної злочинної домовленості між [PERSON] та банком не існувало. Представники третіх осіб Міністерства фінансів України та Національного банку України заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що01 вересня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», від імені якого діяв директор Першої Київської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" Ляша В.П. (правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк"), та ВАТ "Експериментальний завод залізобетонних шпал", як Позичальником, від імені якого діяв Голова Правління [PERSON], укладено Кредитний договір №90/2006. Згідно п. 1.1. кредитного договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію для ведення поточної діяльності з лімітом в сумі 18 000 000,00 грн. на строк з 01.09.2006 р. до 31.08.2011 р., із сплатою 18% річних процентів за користування кредитом. Згідно п. 2.1. кредитного договору, кредит забезпечується договором застави транспортних засобів № 90/1/2006 від 04 вересня 2006 року, в забезпечення зобов'язань за дійсним договором Банком прийнято 3 (три) транспортні засоби; договором іпотеки № 90/3/2006 від 04 вересня 2006 року в забезпечення зобов'язань за дійсним договором Банком прийнято нерухоме майно - майновий комплекс загальною площею 10249,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; договором застави обладнання № 90/3/2006 від 04 вересня 2006 року в забезпечення зобов'язань за дійсним договором Банком прийнято обладнання, що знаходиться за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», як позичальник, згідно п. 3.3.1. договору прийняв на себе зобов'язання використати кредит на зазначені в п. 1.1. даного договору цілі і повернути кредит в сумі, отримані згідно п. 1.1. даного договору, згідно графіку, вказаного в п. 1.2. цього договору, але не пізніше 31 серпня 2011 року на рахунок № [NUMBER], відкритий в Першій київській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» . В подальшому 14 грудня 2007 року та 26 березня 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», укладено Додаткові угоди №1 та № 2 до Кредитного договору, згідно умов яких, було внесено зміни до сум ліміту кредитної лінії та графіку повернення кредиту без зміни кінцевого строку повернення. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» (Іпотекодержатель) та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» (Іпотекодавець) 04 вересня 2006 року укладений договір іпотеки № 90/2/2006, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. за реєстровим номером № 2066, відповідно до умов якого ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» передано в іпотеку банку майновий комплекс, загальною площею 10249,00 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, [ADDRESS], балансова вартість предмету іпотеки станом на 21.06.2006 року згідно довідки-характеристики КП Київського БТІ становить 547107,15 грн., а за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 28 722 287,00 грн. Також між сторонами були укладені договори застави транспортних засобів та обладнання. Матеріалами справи та зібраними у справі доказами, а також рішенням Господарського суду м. Києва від 05 липня 2013 року у справі № 34/393-11/217 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 90/2006 від 01.09.2006р., яке набрало законної сили, і в силу вимог ч. 3 ст.61 ЦПК України, має преюдиційне значення у даній справі, встановлено наступне. ВАТ АБ «Укргазбанк» на виконання умов Кредитного договору відкрив ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» позичковий рахунок № [NUMBER], з якого за період з 04 вересня 2006 року до 26 листопада 2006 р. видав ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» кредит на загальну суму 17999405 грн. 02 коп. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» за кредитним договором, вказаним судовим рішенням задоволено вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто з ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 625 000,00 грн. простроченої заборгованість за кредитом, 13376,71грн. простроченої заборгованості за процентами за період з 01.04.2013 р. по 02.04.2013р., 8 490 324,74грн. простроченої заборгованості за процентами, 1 845 798,37 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 279 068,75 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів, 5000,00 грн. штрафу за порушення умов договору іпотеки від 04.09.2006р. щодо страхування предмету іпотеки, 10000,00 грн. штрафу за порушення умов Договору застави № 90/1/2006 від 04.09.2006.р, № 90/1/2006 від 04.09.2006р. та звернуто стягнення на предмети застави: транспортні засоби, обладнання та предмет іпотеки - майновий комплекс загальною площею 10249,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, укладанню Кредитного договору між позивачем та відповідачем-2 передувало прийняття рішень органами управління позивача. Так, 15 червня 2006 року протоколом засідання Спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» № 23 за результатами заслуховування голови Спостережної ради товариства [PERSON] про фінансово-господарську діяльність підприємства і розвиток виробничої бази, прийнято рішення у зв'язку з затримкою оплати продукції ДП «Укрзалізничпостач» та необхідністю розвитку виробничої бази підприємства, залучити кредитні кошти у ВАТ АБ «Укргазбанк» та передати в заставу (іпотеку) цілісний майновий комплекс, що розташований по [ADDRESS] в м. Києві та уповноважити Голову правління ВАТ [PERSON] на підписання кредитного договору та договору застави (іпотеки) з ВАТ АБ «Укргазбанк». 23 серпня 2006 року було проведено загальні збори акціонерів товариства (протокол від 23.08.2006р.) на яких було прийнято рішення про одержання кредиту в ВАТ АБ «Укргазбанк» з наданням в заставу (іпотеку) вказаного вище цілісного майнового комплексу, доручено спостережній раді та правлінню товариства здійснити всі необхідні дії щодо отримання кредиту, в т.ч. підписання кредитного договору та договору застави. Прийнято рішення про зміну складу правління, звільнено з посади Голови правління товариства [PERSON] та обрано на посаду голови правління [PERSON] 28 серпня 2006 року протоколом засідання Спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» № 25-1 за результатами заслуховування голови Спостережної ради товариства [PERSON] вирішено на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ (протокол від 23.08.2006р., п.VІІ) змінити склад правління товариства, відкликавши весь попередній склад правління та призначити новий склад правління, в тому числі Головою правління [PERSON] 30 серпня 2006 року протоколом засідання Спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» № 25 за результатами заслуховування голови Спостережної ради товариства [PERSON] про фінансово-господарську діяльність підприємства і розвиток підприємства, прийнято повторне рішення про необхідність залучення кредитних коштів у ВАТ АБ «Укргазбанк» та передачу в заставу (іпотеку) цілісного майнового комплексу по [ADDRESS] в м. Києві, обладнання та автомобільного транспорту. Другим пунктом рішення визначено уповноважити голову правління товариства [PERSON] на підписання кредитного договору та договору застави (іпотеки) з ВАТ АБ «Укргазбанк». Згідно п. 9.1. Статуту ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в редакції 2005 року, яка діяла на момент прийняття вищевказаних рішень та укладання Кредитного договору, визначено, що управління Товариством здійснюється Загальними зборами акціонерів, спостережною радою та правлінням товариства. З аналізу вищенаведених доказів суд приходить до висновку, що рішення про залучення кредитних коштів були оформленні рішеннями уповноважених органів управління товариства - протоколом загальних зборів акціонерів та протоколами спостережною радою товариства. Суд погоджується з доводами позивача, що вищезазначені рішення вищих органів управління товариства фактично було прийняті [PERSON], що підтверджується зібраними по справі доказами. В період прийняття рішень спостережною радою товариства [PERSON] обіймав посаду Голови спостережної ради товариства, що підтверджується відповідними протоколами спостережної ради та не заперечується сторонами. Станом на момент проведення загальних зборів акціонерів товариства на яких було прийнято рішення про залучення кредитних коштів (Протокол від 23.08.2006р.), [PERSON] був власником акцій товариства, які складали 89,2148% статутного капіталу товариства, при цьому всього на зборах було присутні акціонери які в сукупності володіли акціями, які складають 89,33% статутного капіталу. Відтак, суд приходить до висновку, що вирішення будь-яких питань порядку денного залежало виключно від голосування особисто акціонера [PERSON] Крім того, суд приймає до уваги, що за змістом прийнятого загальними зборами акціонерів товариства рішення всі питання пов'язані з залученням кредитних коштів та передання в заставу майна товариства було покладено на спостережну раду та правління товариства, що стало додатковим способом вирішення питань, пов'язаних з отримання кредиту шляхом оперативного прийняття рішень Спостережною радою товариства під головуванням [PERSON] Суд критично оцінює колегіальність прийняття рішень Спостережною радою товариства, виходячи з того, що всі протоколи спостережної ради містять підпис виключно [PERSON], як голови спостережної ради та [PERSON] Оцінюючи доводи позивача та заперечення відповідачів щодо використання [PERSON] свого становища, з метою отримання від ВАТ АБ «Укргазбанк» кредитних коштів для задоволення власних потреб суд приходить до наступного. 04 вересня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» від імені якого діяв Голова правління [PERSON] та фізичною особою [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики грошових коштів, згідно умов якого, ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 15 549889,89грн., а [PERSON] зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах визначених цим договором. Аналізуючи зміст даного договору, суд приходить до висновку, що його умови забезпечували інтереси саме [PERSON] як позичальника. Так, договір не передбачає сплату відсотків за користування отриманими грошовими коштами, що випливає з назви та змісту договору; пунктом 3 договору встановлено, що повернення позики здійснюється у розмірах та з періодичністю визначеними позичальником; згідно п. 5. Позикодавець зобов'язується на вимогу позичальника підписати зміни до цього договору, пов'язані із скороченням або збільшення строку його дії; позика фактично не була забезпечена (номінальна вартість всіх акцій позивача становить 1 059 518грн.) в той час, коли позивач за отримані кредитні кошти зобов'язався сплачувати відсотки, виходячи з розрахунку 18 % річних та передав в іпотеку майновий комплекс. Випискою з особового рахунку ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» за 04 вересня 2006 року підтверджується отримання ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» на власний рахунок, відкритий у ВАТ АБ «Укргазбанк», грошових коштів у розмірі 15 532 040,00грн. та 17 850,07грн., всього - 15 549 890,07грн. з призначенням платежу надання кредиту в рахунок кредитної лінії згідно Кредитного договору № 90/2006 від 04.09.2006р. та перерахування ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в цей же день коштів у розмірі 15 549 890,07грн. на користь [PERSON] з призначенням платежу зворотня фінансова допомога згідно договору від 04.09.2006р. 28 грудня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», від імені якого діяв Голова правління [PERSON], та громадянином [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору безвідсоткової позики грошових коштів від 04 вересня 2006 року, відповідно до умов якої сторонами було внесено зміни до п. 1. Договору і фактично збільшено суму позики до 16 049 889,89грн. Видатковим касовим ордером № 434 від 29.12.2006р. підтверджується видача [PERSON] грошових коштів у сумі 90000,00грн згідно Додаткової угоди № 1 до дог.б/н від 28.12.2006р. Також прийняття [PERSON] одноособового рішення про залучення кредитних коштів підприємством від ВАТ АБ «Укргазбанк», укладання договору безвідсоткової позики з [PERSON] та подальше перерахування отриманих кредитних коштів у розмірі 15 549 890,07грн. на користь [PERSON] підтверджено поясненнями представника [PERSON] та особисто відповідачем [PERSON], який підписував від імені товариства кредитний договір та договір безвідсоткової позики грошових коштів. Так, [PERSON] пояснив, що його не було залучено до ведення переговорів з банком, договори були підписані ним на підставі рішень Спостережної ради, в день отримання кредитних коштів, під натиском Голови спостережної ради [PERSON] всі отримані від ВАТ АБ «Укргазбанк» кредитні кошти були перераховані на його ([PERSON]) особистий рахунок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був призначений на посаду Голови Правління ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» рішенням [PERSON] 11 вересня 2006 року, одразу після звільнення [PERSON], за час правління якого ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» був отриманий кредит в ПАТ АБ «Укргазбанк» в розмірі приблизно 16-18 млн. грн. Свідок [PERSON] підтвердив пояснення [PERSON], що рішення про отримання кредиту в ПАТ АБ «Укргазбанк» приймалось одноособово [PERSON], який фактично керував поточним рахунком ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», що кошти в розмірі майже 16 млн. грн., не були направлені на розвиток виробничої бази, а в день їх отримання ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» були перераховані на особовий рахунок [PERSON] Також свідок показав, що він, як Голова правління зобов'язаний був виконувати вказівки [PERSON], не маючи можливості самостійного прийняти рішення з фінансових питань. Оцінюючи письмові докази, пояснення сторін і покази свідка, суд вважає доведеним факт надання ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» позики [PERSON] у розмірі 15 549 890,07грн. за рахунок отриманих кредитних коштів за Кредитним договором № 90/2006 від 01.09.2006р. Також судом встановлено, що кошти, які були отримані [PERSON] були переведені на поточний рахунок [PERSON] відкритий у ВАТ АБ «Укргазбанк». Суд відхиляє доводи представника [PERSON] про недопустимість договору безвідсоткової позики грошових коштів як належного доказу у справі, виходячи з того, що суду надано для огляду оригінал даного договору, відповідачем [PERSON] було підтверджено підписання цього договору від імені ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», інші зібрані у справі докази підтверджують фактичне надання позики на користь [PERSON] Рішеннями Голосіївського районного суду м. Києва у справі 2-835/12 від 28.01.2013р., Апеляційного суду м. Києва у справі № 22-ц/796/1989/2014 від 27 березня 2014р., Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у справі № 6-18909св14 від 24 вересня 2014 року встановлено факт укладання договору безвідсоткової позики грошових коштів між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та [PERSON] на підставі оригіналу договору безвідсоткової позики, який був наданий саме представником [PERSON] При цьому, посилання представника [PERSON] на те, що вказаними судовими рішеннями у задоволені позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» грошових коштів за договором позики відмовлено, не приймається судом, з огляду на те, що предметом доказування у вищезазначених справах було встановлення строку повернення позики, а предметом доведення в даній справі є джерело походження коштів за рахунок яких було надано позику [PERSON] Частиною 1 ст. 232 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Наявність зловмисної домовленості між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» суд вважає доведеною наступними доказами. Відповідно до змісту рішень спостережної ради товариства (протоколи № 23 від 15.06.2006р., № 25 від 30.08.2006р.) та рішення загальних зборів акціонерів товариства (протокол від 23.08.2006р.), отримання кредитних коштів була обґрунтована необхідність подальшого розвитку товариства. Пунктами 1.1., 3.3.1 кредитного договору визначено обов'язок позичальника використовувати кредит за цільовим призначенням - для ведення поточної діяльності. Суд критично оцінює посилання представників відповідачів [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк», на те, що ст. 3 статуту товариства передбачено діяльність товариства по наданню на договірних засадах фінансових коштів, що, в свою чергу підтверджує, що надання безвідсоткової позики грошових коштів [PERSON] на підставі договору не суперечило визначеним статутом основним напрямкам та видам діяльності товариства, а значить підпадало під поняття «поточна діяльність», з огляду на наступне. Пунктом 3.1. статті 3 Статуту ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» зазначено, що Товариство створене з метою всебічного сприяння розвитку ринкових відносин, госпрозрахунку, підприємницької діяльності та зовнішньоекономічних відносин; постійного одержання максимального прибутку для своїх акціонерів; задоволення потреб ринку у високоякісних товарах та послугах, тощо. Вказана мета діяльності кореспондується з визначенням підприємництва у ст. 42 Господарського кодексу України. Одночасно, діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку відноситься до некомерційного господарювання (ст..52 ГК України). Отже, аналізуючи положення статуту позивача, суд приходить до висновку, що товариство належить до підприємницьких товариств, виходячи з мети його діяльності - одержання прибутку, відтак, оцінка цільового використання отриманих кредитних коштів на поточну діяльність товариства проводиться виходячи з наявності ознак прибутковості в правочинах, які були профінансовані за рахунок кредитних коштів. Суд вважає, що умови договору безвідсоткової позики грошових коштів не свідчать про можливість позивача отримати будь-які матеріальні або нематеріальні блага від позичальника, відтак даний договір не містить ознак отримання прибутку для позикодавця. При цьому судом приймається до уваги, що сума, яка була отримана [PERSON] за цим договором фактично є всією сумою кредитної лінії за кредитним договором, відтак, значною і суттєво впливає на фінансовий стан підприємства та можливість досягнення мети його створення. Крім того, актом перевірки, проведеної ДПІ у Солом'янському районі м. Києва № 10161/23-08-01056296 від 12.09.2007 року «Про результати виїзної планової перевірки ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» з питань дотримання вимого податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 по 31.03.2007 року», за результатом аналізу Кредитного договору та договору позики б/н від 04.09.2006 р. укладеним між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та [PERSON], встановлено, що ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» використало кредит не за цільовим призначенням. Аналогічний висновок викладений в Звіті аудиторської фірми «Баланс» за результатами аудиту бухгалтерської та податкової звітності ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» за період жовтень 2004 року - вересень 2006 року. Разом з цим, реалізуючи передбачене п. 3.2.2. Кредитного договору право на проведення перевірки цільового використання кредиту на місці у позичальника, ВАТ АБ «Укргазбанк» було складено Акти перевірки цільового використання кредиту, наданого ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал». Згідно Акту перевірки від 09 листопада 2006 року, банком встановлений факт використання кредиту у розмірі 15 549 890,07грн. шляхом перерахування коштів на користь [PERSON] на підставі Договору безвідсоткової позики грошових коштів від 04.09.2006р., при цьому банком зроблено висновок про відсутність порушень цільового використання кредитних коштів. Суд вважає, що проведення протягом одного дня операції по рахунках ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та [PERSON] які були відкриті в ВАТ АБ «Укргазбанк» з отримання кредитних коштів та направлення всієї суми на рахунок [PERSON] свідчить про схвалення банком такої мети використання кредитних коштів. Також суд зазначає, що представниками ПАТ АБ «Укргазбанк» не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення банком дій з перевірки операції по надходженню коштів на рахунок фізичної особи [PERSON], які передбачені Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» від 28 листопада 2002 року № 249-IV. В сукупності з іншими доказами, суд розцінює такі дії службових осіб ПАТ АБ «Укргазбанк», як доказ наявності зловмисної домовленості між [PERSON] та банком. Наявна в матеріалах справи копія протоколу про проведення виїмки від 03 лютого 2012 року, яка проводилась в приміщенні Дарницького відділення № 51 ВАТ АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Київ, вул. Празька, свідчить про те, що в юридичній справі ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» містились наступні документи: протокол загальних зборів акціонерів ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» від 23.08.2006.р, протоколи засідання Спостережної ради товариства № 23 від 15.06.2006р. та № 25 від 30.06.2006р., копія договору безвідсоткової позики грошових коштів від 04.09.2006р., укладеного між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та [PERSON], з наведеного суд надходить до висновку, що копія договору безвідсоткової позики грошових коштів від 04.09.2006р. була надана банку та приєднана останнім до матеріалів юридичної справи ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал». Оцінюючи за змістом рішення загальних зборів акціонерів товариства та спостережної ради, суд констатує, що вказані рішення не містять суттєвих умов для прийняття рішення про видачу кредиту на умовах неупередженого ставлення до позичальника. Так, вказані рішення не містять суми кредиту, який планується залучити, строків та умов його повернення, джерел за рахунок яких підприємством буде здійснено повернення коштів, оцінки майна, яке передається в заставу. Суд зазначає, що хоча вищевказані умови не є обов'язковими для отримання кредиту, але свідчать про те, що рішення органів управління були складанні з метою формального оформлення підстав для укладання кредитного договору та передачі в заставу активів товариства. Представник, вчиняючи правочин, не виражає власну волю. Його завдання полягає в тому, щоб реалізувати волю особи, яку він представляє. Словосполучення "зловмисна домовленість" полягає у навмисних діях представника, тобто представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання. Оцінюючи докази по справі, суд приходить до висновку, що зловмисна домовленість між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» підтверджується тим, що [PERSON], маючи достатній обсяг прав, як акціонер і повноваження Голови спостережної ради, забезпечив прийняття формальних рішень вищими органами управління товариства, які були обов'язковими для виконання головою правління товариства, ВАТ АБ «Укргазбанк» на підставі вказаних рішень уклав з товариством кредитний договір та 04 вересня 2006 року, надав кредитні кошти, які, як було достеменно відомо банку були використані на особисті потреби [PERSON] як фізичної особи і не були пов'язані з поточною діяльністю товариства та його розвитком і, в подальшому, підтверджуючи цільове використання кредитних коштів, банк такими діями погоджував дії позичальника. За змістом ст. 232 ЦК України та п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» необхідними ознаками правочину, вчиненого в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою, є: 1) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і другої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) дії представника здійснювалися в межах наданих йому повноважень. Доводи представників ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] про те, що [PERSON] не є ані представником Позивача, ані стороною оспорюваного кредитного договору розцінюються судом як необґрунтовані. Статтею 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Частиною 3 ст. 237 ЦК України встановлено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Пунктом 9.3.1. статуту ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» встановлено, що з метою представлення інтересів акціонерів, контролю і регулювання діяльності правління в період між загальними зборами акціонерів створюється спостережна рада. На спостережну раду покладається виконання всіх повноважень, що належать до компетенції загальних зборів товариства, крім тих, що належать до виключної компетенції вищого органу товариства у відповідності до чинного законодавства. Як встановлено судом, хоча одержання кредиту було погоджено рішенням загальних зборів учасників товариства (протокол від 23.08.2006р.), фактично обов'язки з укладання кредитного договору та договорів застави було покладено на спостережну раду товариства і фактично реалізовано через рішення спостережної ради (протоколи від 15 червня 2006 року та 30 серпня 2006 року). Рішенням загальних зборів товариства (протокол від 23.08.2006р.), яке в подальшому було реалізовано рішенням Спостережної ради товариства № 25-1 від 28 серпня 2006 року, на посаду голови правління товариства був призначений [PERSON] Протоколом Спостережної ради товариства № 27 від 11 вересня 2006 року [PERSON] був звільнений з займаної посади. Пунктом 9.4.6. статуту ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», який кореспондується з положеннями ч.3 ст. 47 Закону України «Про господарські товариства» та ч.3 п.1 ст. 161 ЦК України встановлено, що правління товариства у своєї діяльності підзвітне Загальним зборам акціонерів, Спостережній раді та організовує виконання їх рішень. Відтак, [PERSON], підписуючи від імені ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» оскаржуваний кредитний договір, договори застави, іпотеки та договір про надання безвідсоткової позики грошових коштів діяв на підставі рішень Спостережної ради та загальних зборів акціонерів товариства, які були на момент його призначення на посаду вже прийняті і були обов'язковими для виконання останнім. Судом не встановлено особистої участі [PERSON] у проведенні переговорів з представниками ВАТ АБ «Укргазбанк» та інших обставин, які б могли свідчити про особисту участь [PERSON] в погоджені умов Кредитного договору. Також, суд вказує, що на момент підписання кредитного договору [PERSON] працював на підприємстві 2 дні, що об'єктивно свідчить про його неможливість приймати участь в погоджені умов Кредитного договору. Також суд приймає до уваги, що підписання договору безвідсоткової позики грошових коштів було укладено з особою, яка обіймала посаду Голови Спостережної ради, який, в свою чергу, приймав рішення про звільнення та призначення на посаду Голови правління товариства, а відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] був залежною від [PERSON] особою, що прямо вплинуло на рішення [PERSON] підписати вказані правочини. Враховуючи, те, що судом встановлений факт істотної участі [PERSON] в управлінні товариством та реалізація ним своїх повноважень шляхом організації прийняття відповідних рішень органами управління товариства, які були обов'язкові для виконання Головою правління товариства [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] на момент укладання кредитного договору був наділений обсягом повноважень представника ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» та у взаємовідносинах з ВАТ АБ «Укргазбанк» виступав як представник ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал». Також суд вважає доведеним, що [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк», виходячи з обставин укладання кредитного договору та змісту операції по використанню кредитних коштів, яка відбулась 04 вересня 2006 року, усвідомлювали невідповідність кредитного договору інтересам ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» і передбачали або бажали настання невигідних для ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» наслідків. Суд відхиляє доводи представника [PERSON], що доказом наявності злочинної домовленості між представниками сторін, направленої на заволодіння майном позивача може бути вирок суду, постановлений в кримінальній справі, оскільки такий доказ є обов'язковим тільки при визнанні правочину нікчемним за підстав, передбачених ст. 228 ЦК України, де має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Наявність негативних наслідків, які виникли в зв'язку з укладанням кредитного договору підтверджується встановленим судом фактом використання кредитних коштів [PERSON] для особистих потреб, відсутністю будь-якої матеріальної або нематеріальної вигоди від укладання договору позики для ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», відсутністю реального забезпечення договору позики (невідповідність форми та змісту умови про надання в забезпечення належних [PERSON] цінних паперів) та фактичним неповерненням суми позики позикодавцю. Суд погоджується з доводами позивача, що вказані обставини суттєво та негативно вплинули на фінансовий стан ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал». Згідно ч. 2 ст. 232 ЦК України довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку з вчиненням правочину в наслідок зловмисної домовленості між ними. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Матеріалами справи підтверджується, що в зв'язку з укладанням кредитного договору ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» було сплачено на користь банку 384 836,33 грн. комісії на обслуговування кредитного договору. Вимоги про відшкодування збитків у розмірі 15 272 879,48 грн. суд вважає обґрунтованими, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджено надання цієї позики за рахунок кредитних коштів, отже у ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» виник обов'язок перед ПАТ АБ «Укргазбанк», в силу вимог п. 3.3.1. договору з повернення тіла кредиту, відсотків та штрафних санкцій сплачених за кредитом у розмірі 14 888 043, 15 грн., що разом становить 15 272 879,48 грн. Приймаючи до уваги, що ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» кредитні кошти фактично за цільовим призначенням витрачені не були, суд вважає, що такі витрати є збитками ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», прямо пов'язаними з нецільовим використанням кредитних коштів. Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт (ч.2 ст. 10571 ЦК України). У зв'язку із наведеним підлягає задоволенню заява ПАТ АБ «Укргазбанк» про накладення арешту на: · нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 90/2/2006 від 04.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. за реєстровим номером 2067/3; · транспортні засоби, що є предметом застави згідно Договору застави № 90/1/2006 від 04.09.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С.; · обладнання, що є предметом застави згідно Договору застави № 90/3/2006 від 04.09.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. за реєстровим номером 2067/3. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved