Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] виданого 10.11.1993 року фондом державно-комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявникам, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого наказом Фондом державно-комунального майна міської Ради народних депутатів від 10 листопада 1993 року № 716-АБ на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущена помилка, яка перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру від 10.11.1993р. записано, що квартира належить громадянці [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто прізвища власників квартири записано через букву « І» , що не збігається із записом їх прізвищ в паспортах громадянина України, які були видані на їх імена, а саме: паспорт серії [NUMBER] виданий 19 листопада 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] ; паспорт серії [NUMBER] виданий 27 жовтня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] ; паспорт [NUMBER] виданий 17 листопада 2004 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] , в яких прізвища зазначено, як « [PERSON] та [PERSON] », тобто через букву «И». З метою переоформлення своєї частки, заявник [PERSON] звернулася до Другої рівненської державної нотаріальної контори. Нотаріус Рева Л.Л. виявила невідповідність написання прізвища у свідоцтві про право власності та паспорті громадянина України, та порекомендувала звернутися в ЦНАП м. Рівне. У ЦНАП м. Рівне заявникам роз`яснили право звернутися до суду з метою вирішення цієї проблеми. У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені належним чином. Від заявників до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої вимоги підтримали у повному обсязі. Ухвалою суду від 02.09.2021 року заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості встановити іншим шляхом документально, а у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"я, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що що заявникам, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого наказом Фондом державно-комунального майна міської Ради народних депутатів від 10 листопада 1993 року № 716-АБ на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущена помилка, так у свідоцтві про право власності на квартиру від 10.11.1993р. записано, що квартира належить громадянці [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Прізвища власників квартири записано через букву « І» , що не збігається із записом їх прізвищ в паспортах громадянина України, які були видані на їх імена, а саме: паспорт серії [NUMBER] виданий 19 листопада 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] ; паспорт серії [NUMBER] виданий 27 жовтня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] ; паспорт [NUMBER] виданий 17 листопада 2004 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] , в яких прізвища зазначено, як « [PERSON] та [PERSON] », тобто через букву «И». Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд бере до уваги, що метою встановлення даного факту є необхідність розпорядження власністю, а саме квартирою [ADDRESS] , отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved