Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті його діда [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. З 2002 року по день смерті свого діда він проживав з ним однією сім"єю понад п"ять років. Спадкоємцем першої черги є його мати [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася, так як вважала, що її син проживав з спадкодавцем тривалий час та продовжує проживати до цього часу в квартирі, тому він успадкував усе майно, що залишилось після смерті [PERSON] У зв"язку з чим просив визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті його діда [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,9 кв.м. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. При цьому пояснили, що приблизно з січня 2002 року позивач проживав зі спадкодавцем однією сім"єю як онук з дідом, були об"єднані спільним побутом та вели спільне господарство. На момент смерті діда позивач проживав зі спадкодавцем понад п"ять років. Мати позивача [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори, так як вважала, що все майно за волею [PERSON] має перейти онуку. Будь-які спори з приводу спадкового майна відсутні. У зв"язку з чим просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнала в повному обсязі та пояснила, що вона є дочкою померлого [PERSON], а позивач є її сином та онуком спадкодавця. За волею дідуся [PERSON] проживав з початку 2002 року разом з дідом, працював на шахті та доглядав за дідом. Вона після смерті батька, як єдиний спадкоємець, не зверталася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, так як все майно за волею [PERSON] мало перейти онуку [PERSON], який фактично й прийняв спадщину, так як протягом тривалого часу проживав разом з дідусем. Тому не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача, відповідача допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Стаття 1264 ЦК України встановлює, що до четвертої черги права на спадкування за законом відносяться особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкрит тя спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 111, видане відділом реєстрації цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 12 березня 2007 року (а.с.6). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS] загальною площею 34,9 кв.м., яка складається з: однієї кімнати житловою площею 17,2 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., ванної кімнати, поєднаної із вбиральнею, площею 3,1 кв.м., коридору площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,3 кв.м. та 0,3 кв.м., обладнана балконом площею 1,8 кв.м., та висотою приміщень 2,5 м. (а.с.7, 18-19). Згідно копій свідоцтв про народження відповідач [PERSON] є рідною донькою спадкодавця [PERSON], а позивач є сином відповідача [PERSON] та рідним онуком спадкодавця (а.с.8-9). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з позивачем знайомий понад десять років та вони товаришують сім'ями. Приблизно з початку 2002 року позивач проживав у сусідньому з ним будинку в однокімнатній квартирі разом зі своїм дідом [PERSON] до моменту його смерті. Він бував у них в гостях та бачив, що відносини у діда з позивачем були дуже добрими та дід любив свого онука, а той в свою чергу піклувався за діда. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він не є родичем [PERSON], а в них лише однакові прізвища. [PERSON] він знає дуже давно, так як познайомився з позивачем, коли влаштувався на роботу на початку 2002 року. З цього моменту він знав, що [PERSON] проживав разом зі своїм дідусем [PERSON] в однокімнатній квартирі по [ADDRESS], так як він приблизно на початку 2002 року почав дружити з [PERSON] та допомагав перевозити його речі до квартири діда. Коли він бував у гостях у [PERSON], то бачив, що відносини між дідом та [PERSON] були дуже добрими. За результатами аналізу показань свідків, в суду не виникло підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про зацікавленість свідків в результаті розгляду справи відсутні. Крім того, ці показання об'єктивно підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами по справі. Таким чином, аналізом досліджених доказів, судом в судовому засіданні встановлено, що з січня 2002 року позивач проживав однією сім"єю разом зі спадкодавцем - з своїм дідом [PERSON] в його квартирі за адресою: [ADDRESS], вів за ним відповідний догляд, утримував його матеріально та підтримував морально, вів з ним спільне господарство, а також доглядав за належною спадкодавцю квартирою. З вище наведеного суд приходить до висновку, що маються всі підстави для визнання позивача [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] Також судом встановлено, що майнових спорів з приводу даної спадкової квартири не існує, оскільки позивач та відповідач, як мати та син, є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], а відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, та він фактично прийняв спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом. Таким чином, приймаючи до уваги, що після смерті [PERSON] спадкоємців за заповітом та за законом першої - третьої черги немає, позивач по справі є спадкоємцем за законом четвертої черги, він фактично прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, та необхідно визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті його діда [PERSON], який помер [INFO], а також визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,9 кв.м., яка складається з однієї кімнати житловою площею 17,2 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., ванної кімнати, поєднаної із вбиральнею, площею 3,1 кв.м., коридору площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,3 кв.м. та 0,3 кв.м., та обладнаної балконом площею 1,8 кв.м., та висотою приміщень 2,5 м. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач [PERSON] просив не стягувати на його користь з відповідача [PERSON] судові витрати, суд покладає судові витрати у даному випадку на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved