Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] закінчити переобладнання та перепланування комунальної квартири [ADDRESS], виправивши допущені відхилення від затверджених проектних пропозицій, та відновити пошкоджені комунікаційні під'єднання квартири №9 для забезпечення здачі квартири в експлуатацію; стягнути з відповідачів судовий збір. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.10.2005 року у справі №2-1/2005 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Галицької РА ЛМР, Залізничної РА ЛМР, третя особа -ЛМР, про переобладнання та перепланування жилого приміщення та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково. Вирішено, зокрема, зобов'язати Галицьку РА ЛМР переобладнати комунальну квартиру [ADDRESS] відповідно до проектних пропозицій, затверджених рішенням міжвідомчої комісії Галицького районі м.Львова та розпорядженням Галицької РА ЛМР №1402 від 05.12.2003 року згідно з якими позивачеві [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належатиме двохкімнатна квартира з однієї кімнати площею 30,60 кв.м та кімнати 18.70 кв.м, кухні 9 кв.м, тамбуру 0,9 кв.м з комунальними вигодами; зобов'язати позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за власні кошти встановити перегородку в кухні, замурувати дверні отвори: з приміщення 9п-6 в 9-1, з 9-2 у 9-9, а також з коридору у ванну 9-7. Крім того, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2006 року задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ квартири; Галицьку РА ЛМР, зобов'язано переобладнати комунальну квартиру [ADDRESS] згідно з проектними пропозиціями. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.12.2006 року роз'яснено вказане рішення від 20.02.2006 року та визначено, зокрема, що Галицька РА ЛМР повинна укласти договір найму з позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру, яка складається з двох житлових кімнат, одна кімната площею 30,60 кв.м та кімнати 18,70 кв.м, кухні 9 кв.м, тамбуру 0,9 кв.м з комунальними вигодами. Вказує на те, що самовільне та безконтрольне переобладнання та перепланування комунальної квартири [ADDRESS], яке здійснили відповідачі, і яке вони видають за виконання за власні кошти судового рішення у справі №2-1/05, не було пред'явлено для здачі і не було прийняте. Актами ЛКП "Каменяр-Центр" від 13.02.2008 року, 16.02.2011 року, актом виїзної комісії ГРА ЛМР від 28.10.2012 року, та переобміром квартири №9 та №9а, здійсненим КП "БТІ та ЕО" встановлено, що переобладнання комунальної квартири №9 не відповідає проекту №7-422-98, а відтак, не може бути введена в експлуатацію. 05.02.2009 року до ГРА ЛМР надійшов протест прокурора Галицького району м.Львова на розпорядження №161 від 26.03.2007 року "Про розгляд заяви [PERSON], [PERSON].", який було задоволено та розпорядженням ГРА №146 від 02.03.2009 року скасовано розпорядження №161 від 26.03.2007 року. Вказує на те, що без виконання судового рішення щодо переобладнання житла відповідно до вимог проекту і без його здачі експлуатацію, що покладено на відповідачів, ГРА ЛМР не може виконати рішення суду, а саме укласти договори найму переобладнаного житла. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просила позов задоволити. Представник відповідачів та відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради заперечили з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с.26). Просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила у задоволенні позову ГРА ЛМР відмовити за безпідставністю. Представник третіх осіб [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов ГРА ЛМР з мотивів, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях (а.с.62, 88). Просив задоволити позов ГРА ЛМР. Представник третьої особи - ЛКП "Цитадель-Центр" в судове засідання не з'явився без поважних причин, причини неявки суд не повідомив, тому справу вирішено у його відсутності відповідно до ст.169 ЦПК України на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи №461/423/13-ц, матеріали справи №2-а-1383/11, та матеріали справи №2-1/2005р., суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради слід відмовити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.10.2005 року у справі №2-1/2005 (а.с.79-81) за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Галицької РА ЛМР, Залізничної РА ЛМР, третя особа -ЛМР про переобладнання та перепланування жилого приміщення та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково. Вирішено, зокрема, зобов'язати Галицьку РА ЛМР переобладнати комунальну квартиру [ADDRESS] відповідно до проектних пропозицій, затверджених рішенням міжвідомчої комісії Галицького районі м.Львова та розпорядженням Галицької РА ЛМР №1402 від 05.12.2003 року, згідно з якими позивачеві [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належатиме двохкімнатна квартира з однієї кімнати площею 30,60 кв.м та кімнати 18.70 кв.м, кухні 9 кв.м, тамбуру 0,9 кв.м з комунальними вигодами; зобов'язано позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за власні кошти встановити перегородку в кухні, замурувати дверні отвори: з приміщення 9п-6 в 9-1, з 9-2 у 9-9, а також з коридору у ванну 9-7. Дане рішення Залізничного районного суду м.Львова набрало законної сили. Крім того, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2006 року задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ квартири; Галицьку РА ЛМР зобов'язано переобладнати комунальну квартиру [ADDRESS] згідно з проектними пропозиціями. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.12.2006 року роз'яснено вказане рішення від 20.02.2006 року та визначено, зокрема, що Галицька РА ЛМР повинна укласти договір найму з позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру, яка складається з двох житлових кімнат, одна кімната площею 30,60 кв.м та кімнати 18,70 кв.м, кухні 9 кв.м, тамбуру 0,9 кв.м з комунальними вигодами, а перепланування квартири [ADDRESS] здійснюється за рахунок позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.137 справи №461/423/13-ц). Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30.09.2010 року ухвала Залізничного районного суду м.Львова від 06.12.2006 року залишена без змін. Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР №161 від 26.03.2007 року (а.с.162 справи №461/423/13-ц) "Про розгляд заяв гр. [PERSON], [PERSON]." затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол №1 від 30.01.2007 року); вирішено на виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28.10.2005 року та ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 06.12.2006 року дозволити експлуатувати квартиру [ADDRESS] після проведеного перепланування згідно поданої технічної документації. Згідно зі свідоцтва про право власності №Г-27648, виданого 25.04.2007 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, квартира спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69,4 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Проте, розпорядженням Галицької РА ЛМР №146 від 02.03.2009 року "Про розгляд протесту прокурора Галицького району м.Львова від 24.01.2009 року №016/09" задоволено вказаний протест прокурора та скасовано розпорядження Галицької РА ЛМР від 26.03.2007 року №161 "Про розгляд заяв гр. [PERSON], [PERSON]". Постановою Галицького районного суду м.Львова (а.с.67-69) від 13.12.2012 року задоволено позов [PERSON], [PERSON] до Галицької районної адміністрації ЛМР, треті особи - [PERSON], [PERSON], визнано нечинним та скасовано розпорядження Галицької РА ЛМР №146 від 02.03.2009 року про скасування розпорядження №161 від 26.03.2007 року "Про розгляд заяв гр. [PERSON], [PERSON]". 19.03.2013 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Галицького районного суду м.Львова від 13.12.2012 року залишено без змін. ГРА ЛМР не погодившись з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, подала касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, який 18.06.2013 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГРА ЛМР. Надалі 30.07.2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України (а.с.151-154 справи №2а-1383/11) касаційну скаргу ГРА ЛМР відхилено, постанову Галицького районного суду м.Львова від 13.12.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року залишено без змін. Крім того, судом встановлено, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради зверталася до Галицького районного суду м.Львова з позовом до [PERSON], [PERSON], з участю третіх осіб - Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР, [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності №Г-27648, виданого 25.04.2007 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради недійсним. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23 травня 2013 року (а.с.75-77) у позові ГРА ЛМР відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 травня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Окрім того, п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин"між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Судом встановлено, що за наслідками винесення розпорядження Галицькою РА ЛМР від 26.03.2007 року №161 31.10.2011 року за позивачами зареєстровано право спільної сумісної власності на переобладнану квартиру №9а на вул.Рилєєва, 12 у м.Львові. Суд не погоджується з доводами та позовними вимогами представника позивача про те, що відповідачі зобов'язані виправити допущені відхилення від затверджених проектних пропозицій, та відновити пошкоджені комунікаційні під'єднання квартири [ADDRESS] для забезпечення здачі квартири в експлуатацію, оскільки відповідачами рішення Залізничного районного суду м.Львова, яке набрало законної сили, виконано в тій частині, в якій суд їх зобов'язував, а саме: ними за власні кошти встановлено перегородку в кухні, замуровано дверні отвори. Отже, після вищевказаних переобладнань, відповідачами квартиру здано в експлуатацію, і як наслідок отримано свідоцтво про право власності на переобладнану квартиру №9а на вул.Рилєєва, 12 у м.Львові. За таких обставин, суд вважає, що позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради є безпідставним. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради слід відмовити.

Outcome: dismissed