Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 21.04.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з «Умов та правил надання банківських послуг" та [PERSON] з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON], на підставі яких Відповідач при укладанні [PERSON] дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 [PERSON]. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 19.10.2017 року має заборгованість - 55378,41 грн., з яких: 22839,39 грн. - тіло кредиту; 15145,33 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 14280,43 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 2613.26 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за [PERSON] про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Просить: стягнути з відповідача - [PERSON] (дата народження: 05.08.1947) на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК": Заборгованість у розмірі 55378,41 грн. за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили відмовити у задоволенні позовної заяви на підставах викладених у відзиві на позовну заяву. У відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223 ЦПК України\~судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних матеріалів. Дослідивши письмові пояснення сторін, викладених в позовній заяві та у відзиві, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю укладеного між [PERSON] та ним кредитного договору від 21. 04. 2010 р. шляхом підписання анкети-заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить кредитний договір у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 15 000 грн., по якому виникла заборгованість. Відповідно до п. 1.1.1.37 Умов та Правил заява-анкета про надання послуг -звернення клієнта до Банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та правил. Між тим, в анкеті-заяві про приєднання від 21. 04. 2010 р. зазначено, що ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, відповідач виявила бажання оформити на своє імя ощадкнижку (депозит). Умови та Правила, розміщені на офіційному сайті «ПриватБанку» https://privatbank.ua/ регулюють різні за правовою природою правовідношення, з яких виникають права та обовязки сторін (2.1 Картки (умови та правила використання платіжних карток Банку) 2.2 Депозити (умови і правила розміщення депозитних вкладів у Банку тощо). Таким чином, підписавши зазначену анкету-заяву відповідач надала згоду на відкриття депозитного рахунку, а не кредитної картки. Про наведене свідчить і відсутність в графі бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою його розміру. Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність укладеного між ним та відповідачем саме кредитного договору по якому виникла заборгованість, що виключає можливість застосування в якості способу захисту його прав зобовязальних правовідносин, оскільки будь-яких прав та обовязків по неукладеному договору у сторін не виникає ( п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06. 11. 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляд цивільних справ про визнання правочинів недійсними» ). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, [PERSON] проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Кредит надається у вигляді кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці Клієнта в порядку та на умовах, визначених даними Умовами та Правилами. Підписання цього [PERSON] є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Сам позивач у своїй позовній заяві стверджує, що кредитний ліміт при відкритті карткового рахунку був встановлений на рівні 15000 грн. і який не міг перевищити при здійсненні розрахунків по картці. В той же час вимогою банку щодо повернення тіла кредиту зазначена сума 22839,39 грн., тобто з перевищенням встановленого банком ліміту. При цьому позивач не обґрунтовує та не надає відповідних доказів щодо прийняття ним рішення про збільшення кредитного ліміту. Якщо дійти висновку про укладення відповідачем 21.04.2010 року кредитного договору, позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені 14280,43 грн. та штрафу 500 грн. (фіксована частина ) та 2613,26 грн. (процентна складова) не можуть бути задоволені, виходячи з наступного. В анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами та Правилами становить договір про надання банківських послуг. Натомість зазначені Умови не містять підпису. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мала на увазі, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання зі сплати пені та штрафу в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. Тим більш, вказані Умови та Правила містять різні види банківських послуг, в тому числі і кредитування за картковим рахунком. На неможливість стягнення пені та штрафу на підставі заяви-анкети без наявності доказів підписання Умов та Правил стороною в договорі звернув увагу в своїй правовій позиції Верховний Суд України в постановах від 22.03.2017 року по справі №521/8743/14-ц, від 11.03.2015 р.. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникнення прострочених зобов'язань за [PERSON] має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами. Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим [PERSON], більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Судом встановлено, що оскільки правові наслідки порушення зобов'язання, передбачені ст. 611 ЦК України, які дають право позивачеві на дострокове стягнення суми кредиту, процентів та штрафу пов'язані з певним періодом часу, позивач повинен був викласти та обґрунтувати з посиланням на докази обставини з якого часу відбулось порушення, оскільки наведене має суттєве значення для правильного вирішення спору (розрахунок суми заборгованості, процентів, пені тощо), однак цього позивачем доведено не було. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі\~ст.61 Конституції України, ст.ст.526,\~546,\~549,\~611,\~1049,\~1054 ЦК України,

Outcome: dismissed