Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів за користування землею. На підставу своїх вимог спирається на те, що [PERSON], [INFO], є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області. Після смерті [PERSON], позивач прийняла у спадщину земельну ділянку площею 2,3226 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Молодецької сільської ради за межами населеного пункту, про що 12.05.2016 року її видано Інформаційну довідку № 58897946. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2016, спадкова справа за № 95 заведена була у нотаріуса у 2016 році. До цього часу земельною ділянкою, належною її відповідно до заповіту ще з часу відкриття спадщини, користувалось селянське (фермерське) господарство „Світанок" с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області. Молодецька сільська рада своєю довідкою від 20.09.2016 року за № 1104 підтвердила, що СФГ „Світанок" орендну плату за користування земельною ділянкою [PERSON] за 2013, 2014, 2015 роки перераховувало до сільського бюджету Молодецької сільської ради. Таким чином, належна позивачу спадщина земельна ділянка використовувалась суб'єктом господарювання, і за користування нею сплачувались кошти до бюджету Молодецької сільської ради. У свою чергу, позивач вважає, що має право на отримання цих коштів як спадкоємиця і власниця землі. Оскільки кошти сплачено до бюджету сільської ради, позивач звернулась до сільського голови с. Молодецьке з клопотанням вирішити питання про повернення її коштів, які сплачено за користування землею, на що усно отримала відповідь, що вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку. За підрахунками позивача належна її сума, складає 7680,73 грн., згідно такого розрахунку: за 2013 рік- відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 06.10.2016 № 31-28-0.2-2212/15-16 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки (земельної частки (паю)) у 2013 році була 52534 грн., а відповідно до листа Маньківської районної державної адміністрації від 20.10.2016 № 01-15/3019 ставка орендної плати у 2013 році становила 4,5 (чотири цілих і п'ять десятих) відсотка від грошової оцінки земельної ділянки за рік, тобто за користування її земельною ділянкою орендна плата у 2013 році склала 2364,03 грн.( 52534 * 4,5 %); за 2014 рік- відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 06.10.2016 № 31-28-0.2-2212/15-16 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки (земельної частки (паю)) у 2014 році була 52534 грн., а відповідно до листа Маньківської районної державної адміністрації від 20.10.2016 № 01-15/3019 ставка орендної плати у 2014 році становила 4,5 (чотири цілих і п'ять десятих) відсотка від грошової оцінки земельної ділянки за рік, тобто за користування її земельною ділянкою орендна плата у 2014 році склала 2364,03 грн.(52534 * 4,5 %); за 2015 рік- відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 06.10.2016 № 31-28-0.2-2212/15-16 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки (земельної частки (паю)) у 2015 році була 52534 грн.,а відповідно до листа Маньківської районної державної адміністрації від 20.10.2016 № 01-15/3019 ставка орендної плати у 2015 році становила 4,5 (чотири цілих і п'ять десятих) відсотка від грошової оцінки земельної ділянки за рік, тобто за користування її земельною ділянкою орендна плата у 2015 році склала 2952,67 грн.(65615 * 4,5 % ), що в загальному складає 7680,73 грн., у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник Молодецької сільської ради, в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Представник третьої особи: Державної казначейської служби у Маньківському районі Черкаської області в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області. (а.с.7). Після смерті [PERSON], позивач прийняла у спадщину земельну ділянку площею 2,3226 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Молодецької сільської ради за межами населеного пункту, про що 12.05.2016 року її видано Інформаційну довідку № 58897946. (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2016, спадкова справа за № 95 заведена була у нотаріуса у 2016 році. (а.с.9). Судом встановлено, що до цього часу земельною ділянкою, користувалось селянське (фермерське) господарство „Світанок" с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області. Судом також встановлено, що Молодецька сільська рада своєю довідкою від 20.09.2016 за №1104 підтвердила, що СФГ „Світанок" орендну плату за користування земельною ділянкою [PERSON] за 2013, 2014, 2015 роки перераховувало до сільського бюджету Молодецької сільської ради. (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що належна позивачу спадщина земельна ділянка використовувалась суб'єктом господарювання, і за користування нею сплачувались кошти до бюджету Молодецької сільської ради. Загальна сума орендної плати за 2013, 2014, 2015 роки склаладає 7680,73 грн. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Справляння плати за землю здійснюється відповідно до Закону України від 03.07.92 року № 2535-XII "Про плату за землю", який визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, пільги щодо плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Згідно зі статтею 2 цього Закону використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, в тому числі не можна позбавити мене права на отримання плати за користування належної мені землі. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої майнової шкоди. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved