Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 31.07.2007 р. з ним стався нещасний випадок , пов"язаний з виробництвом , а саме при виконанні службових обов"язків . На території породного відвалу шахти " Західно-Донбаська" на нього був здійснений наїзд автотранспортом невідомої особи , внаслідок чого він отримав значні пошкодження здоров"я . В результаті нещасного випадку стан його здоров"я значно погіршився і йому було встановлено стійку втрату працездатності 25 % , тобто він є інвалідом . 01.07.2015 р. він звернувся до адміністрації відповідача з проханням виділити йому винагороду у розмірі 170 грн. , яка передбачена п. 12.40 Колективної угоди укладена між адміністрацією ПАТ " ДТЕК Павлоградвугілля" та профспілками - Дніпропетровською територіальною організацією профспілок працівників вугільної промисловості та обласним об"єднанням незалежної профспілки гірників України Західного Донбасу ( надалі Колективна угода ) , як інваліду Підприємства . На його заяву було відмовлено з посиланням на скрутне фінансове становище відповідача. З зазначеним твердженням адміністрації підприємства не погоджується та вважає його необгрунтованим . Просить суд зобов"язати відповідача виплатити йому винагороду , передбачену пунктом 12.40 Колективної угоди ПАТ "ДТЕК Павлогрдвугілля" , як інваліду . В судовому засіданні позивач позов підтримав , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити . Представник відповідача позов не визнала . Зазначає , що позивач дійсно отримав виробничу травму , МСЕК йому встановлено стійку втрату працездатності. Дійсно є Колективна Угода між адміністрацією підприємства та профспілками і в даній Угоді передбачена виплата винагороди працівнику , якому встановлено групу інвалідності. Позов не визнає по тій причині , що підприємство перебуває у дуже скрутному фінансовому положенні , в результаті стійкої кризи у вугільній галузі . Просить суд прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивач знаходився у трудових віносинах з відповідачем і при виконанні трудових обовязків був травмований 31.07.2007 р., про що складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. Висновком МСЕК від 12.03.2015 р. позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності. 29 вересня 2004 року між адміністрацією ВАТ «Павлоградвугілля» (правонаступник ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ») та профсоюзами Дніпропетровської територіальної організацією профсоюзу працівників вугільної промисловості та обласним обєднанням незалежного профсоюзу гірняків України Західного Донбасу укладеного колективний договір, п.12.40 якого передбачає з метою підвищення престижності шахтарської праці проводити виплату винагороди в розмірі 170 грн. працюючим, а також пенсіонерам та інвалідам Підприємства. Згідно Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 12.03.1991 №875-ХІI (із змінами та доповненнями) інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Інвалідність, як міра втрати здоров'я, визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи (далі МСЕК) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Згідно з нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на МСЕК за участю Фонду соціального страхування України покладено функцію встановлення ступеню втрати працездатності потерпілим, який визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. Поняття обмеження життєдіяльності передбачено Законом України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV та означає помірно виражену, виражену або значно виражену втрату особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. У пункті 2.13.5 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.2012 №420 зазначено, що при не встановленні інвалідності потерпілому на виробництві, відсотки втрати професійної працездатності не повинні перевищувати 25 відсотків, а при поєднанні декількох травм або професійних захворювань - 40 відсотків. Таким чином, при застосуванні Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інвалідом вважається не тільки особа, якій в установленому порядку визначена будь-яка група інвалідності, а й особа зі стійким розладом функцій організму без встановлення групи інвалідності. З огляду на викладене, діюче законодавство України не передбачає при визначенні поняття «інвалід» залежність у особи ступеня втрати професійної працездатності від встановлення групи інвалідності. Закон - це нормативно-правовий акт органу законодавчої влади держави або самого народу, який приймається та змінюється в особливому порядку, регламентує найважливіші суспільні відносини і має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів. Згідно зі ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту. Суд дійшов висновку за можливе щодо вживання поняття «інвалід» до осіб, які мають стійку втрату працездатності (від 5%) незалежно від встановлення групи інвалідності в розуміння статті 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Скрутне фінансове становище Відповідача не може бути підставою щодо невиконання, вимог Колективної угоди, які взяло на себе товариство, а відтак не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того ,у відповідно зі ст. 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" умови колективних договорі і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрат, які поніс позивач при подачі позову до суду . На підставі викладеного ,

Outcome: approved