Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті праці, посилаючись на те, що він з 03.01.2017 року по 01.03.2017 року перебував на посаді інженера-конструктора (за угодою), а з 09.03.2017 року і по теперішній час перебуває на посаді інженера-конструктора за сумісництвом. Починаючи з 03.01.2017 рік по 12.06.2017 рік відповідач не виплачує йому заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. Вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі, яка станом на 12.06.2017 рік становить 10595,98 грн. В судовому засідані позивачем були уточненні позовні вимоги, а саме він просить стягнути з відповідача нараховану але не виплачену суму заборгованності за угодою-підряд від 03.01.2017 року в розмірі 6238,75 грн., та суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з 09.03.2017 року по 12.06.2017 року в сумі 4375,23 грн., та стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Представник відповідача проти стягнення заборгованості по заробітній платі не заперечував але заперечив, щодо розміру коштів за угодою підрядом, а саме зазначив, що відпоідно до вказаної угоди була передбачена стала сума виплати і яка підлягає до стягнення в розмірі 5000,00 грн. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що між ПАТ "Факел" - відповідачем по справі та [PERSON] ? позивачем по справі було укладено Угоду-підряд №03/01-01/2017 від 03.01.2017 року, відповідно до умов якої працівник ? [PERSON], бере на себе виконання робіт по розробці конструкторської та експлуатаційної документації у ВГК. Згідно п.2 даної угоди адміністрація підприємства зобов"язується виплатити громадянину [PERSON], винагороду в сумі 5000 грн. Підставою для виплати винагороди є Акт виконаних робіт затверджений генеральним директором. Згідно Актів приймання виконаних робіт за договором №03/01-01/2017 від 03.01.2017 року, затвердженого Генеральним директором ПАТ Факел, було перевірено виконання та якіст робіт які були поставленні перед позивачем і визнано, що поставлені задачі по розробці креслень згідно завдань від головного конструктора виконанні якісно, вчасно та в повному обсязі. Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п.1 ст.843 ЦК України). Ціна в договорі підряду ? це грошова сума, яку замовник зобов"язується оплатити підряднику за виконання роботи. Ціна визначається за згодою сторін шляхом встановлення в договорі конкретної суми або способу її визначення. Як зазначено у вищезазначеній Угоді-підряд №03/01-01/2017 від 03.01.2017 року сторони визначили ціну роботи, яка склала 5000,00 грн. Доповнень або змін до вказаної угоди сторонами не вносилося, посилання позивача на Акти виконаних робіт, в яких вказано суму виплати за виконанні роботи не може бути взято судом до уваги так, як це не передбачено умовами даного договору. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Наказу (Розпорядження) №44-к від 07 березня 2017 року про прийняття на роботу ПАТ "Факел" було прийнято на роботу [PERSON] за сумісництвом, до відділу головного конструктора підприємства на посаду інженер-конструктор (електроніка). Згідно довідки №58 від 27.06.2017 року [PERSON], дійсно працює у ПАТ "Факел" з 09.03.2017 року за основним місцем роботи та займає посаду інженера-конструктора і борг по заробітній платі станом на 12.06.2017 року становить 4357,23 грн. Відповідно до ст.115 КзпП Українни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістьнадцять календарних днів. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Статтею 1, 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної ним роботи, професійно ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Представником відповідача в судовому засіданні не заперечується про існування вказаної заборгованності по заробітній платі та позовні вимоги в цій частині визнано. Враховуючи вищевказані обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, тому позовні вимоги про стягнення заборгованності по заробітній платі підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. З огляду на те, що позивач за законом при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, його позовні вимоги задоволено, суд вважає, що на підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 640 грн.

Outcome: partial