Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" у позові просив стягнути з відповідача [PERSON], як з позичальника коштів відповідно до умов кредитного договору від 10.09.2011 року № A31JRM40320001, який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», 9041,47грн., до складу яких входить: заборгованість за кредитом - 1900,24грн., заборгованість по процентах за користування кредитними коштами - 1,05 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1263,92 грн., пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 4969,52 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 406,74 грн., мотивуючи тим, що в порушення умов зазначеного кредитного договору взяті відповідачем [PERSON] зобов"язання по своєчасному погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат відповідно до умов договору, шляхом внесення щомісячних платежів з кінцевим терміном повернення кредиту 09.09.2012 року не виконані. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач свого представника не направив, але від представників позивача Сапфіра Ф.О. та Супрун Н.С., повноваження яких підтверджуються довіреностями на а.с.16 та 39-40, надійшли клопотання та заява відповідно, в яких вони просили справу розглянути за відсутності представників позивача і в разі неявки відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с.37, 38). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з»явилася. Судові повістки, які щоразу надсилалася їй рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною позивачем, та яка відповідно до довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області на а.с.26 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, повернулися до суду неврученими з відмітками пошти: на одній із повісток - «за зазначеною адресою не проживає», а на іншій - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30, 36). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв»язку з чим суд, відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого представники позивача письмово не заперечували та, відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, оскільки: - відповідно до Заяви позичальника, позивач надає відповідачу строковий кредит у сумі 3611,12 грн. для часткової оплати товару у розмірі 3489,00 грн. та 122,12грн. єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту (заява позичальника, копія якої на а.с. 6); - умовами договору (який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка») передбачені порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а саме: відповідно до п. 3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом у визначені Заявою строки - щомісяця у період з 21 по 25 число кожного місяця; сплата відсотків за користування кредитом передбачена п. 3.2.3 Умов та складає 0,01% на місяць; сплата щомісячної винагороди (комісії) на умовах, передбачених договором - 180,56 грн. щомісячно (п.3.2.4); відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» при порушенні позичальником будь-якого з зобов»язань та при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, а також банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки, крім того, у заяві позивальника визначено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості понад 210 днів, щодо зобов»язань, строк яких не наступив, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення, у зв»язку з чим заборгованість за кредитом починаючи з 211 дня порушення вважається простроченою. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач ПАТ «Акцент-Банк» свої зобов»язання, які обумовлювались договором, виконав, оплативши: часткову вартіть телефона у розмірі 3489,00 грн., перерахувавши безпосередньо ці кошти на рахунок ТОВ «Фірма «Вена» з призначенням платежу - оплата за договором купівлі-продажу згідно рахунку фактури від 10.09.2011 року № 01023320 (копія заяви позичальника на а.с.6, копія рахунку-фактури зв. бік а.с.14 ), і жодних доказів у спростування вищезазначеного відповідачем надано не було. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, належними сторонами та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Позивач взяті за кредитним договором зобов"язання виконав, а відповідач порушив виконання таких зобов"язань, так як перестав вносити платежі у повернення суми кредиту, у зв"язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої визначено в розрахунку позивача на а.с.5, останній платіж відповідачем здійснено 23.01.2012 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 року (справа №6-95 цс 14), у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. З розрахунку заборгованості за даним договором кредиту, що на а.с. 5 видно, що платіжний період для погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць у виді частки обов»язкового погашення тіла кредиту визначений з 21 по 25 число поточного місяця, що останній платіж відповідачем проведено 23.01.2012 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду 24.07.2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, проте відповідачем вимога про застосування судом строку позовної давності протягом розгляду справи не заявлялася, також будь-які інші докази, якими б спростовувалося зазначене позивачем, відповідачем суду не надано, у зв»язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню. Відповідно до 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. (а.с.2).

Outcome: approved