Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15688 грн 46 коп. за кредитним договором № б/н від 18.11.2013, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобовязався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, порушив свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Ухвалою судді від 03 березня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності ( а.с. 7). Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, і відповідно до ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином ( а.с. 52). Дій, визначених ст.\~178 ЦПК України\~відповідачем не вчинено. 29.03.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст.\~223\~ч. 4,\~280,\~281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», де вказано, що заява разом із Пам"яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (далі Умови), та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг ( а.с. 13-29). На підставі зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, згідно наданого Банком розрахунку (а.с.11-12), станом на 22.01.2018 утворилася заборгованість в сумі 15688 грн 46 коп., яка складається з: 2527,84 грн заборгованості за кредитом, 4578,24 грн заборгованості по процентам за користуванням кредитом, 7359,12 грн нарахованої пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 1223,26 грн, із них: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 723,26 грн штраф (процентна складова). Отже, як вбачається з розрахунку, банк, крім заборгованості по кредиту, відсоткам, також просить стягнути з відповідача пеню в сумі 7359,12 грн, та штрафи в сумі 1223,26 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 18.11.2013 в сумі 8329,34 грн, з них: тіло кредиту в сумі 2527,84 грн, нараховані відсотки 4578,24 грн, штраф в сумі 1223,26 грн. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 935,48 грн (8329,34 х 1762,00/15688,46). На підставі викладеного,

Outcome: partial