overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності їхньому дідусеві [PERSON] архівної довідки від 09 грудня 2015 року № В-29279п, виданої державним архівом Львівської області, де помилково вказано його прізвище "[PERSON]" замість дійсного "[PERSON]". Встановлення зазначеного факту її потрібно для отримання «карти поляка». У судове засідання заявники не з»явилися, однак в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за їх відсутності, заяву просять задовольнити з мотивів, викладених у ній. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області в судове засідання не з»явилась, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 квітня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, прізвище дідуся заявників зазначено як «[PERSON]». Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 12 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, місце народження: [ADDRESS]. В архівній довідці від 09.12.2015 року № В-29279, виданої державним архівом Львівської області, прізвище дідуся заявників вказано як «[PERSON]». Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, оскільки надає її право для отримання карти «поляка». Враховуючи наведене, суд вважає, що архівна довідка від 09.12.2015 року № В-29279, видана державним архівом Львівської області, в якій помилково вказано прізвище «[PERSON]» ([PERSON], [INFO]), дійсно належить [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло № 32622 , виданого комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква 20.11.2001 р. на право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 12 частці за кожним на квартиру [ADDRESS], її померлому [INFO] батькові [PERSON], посилаючись на те, що вона не має змоги оформити свої права на спадкове майно, оскільки при виготовленні даного правоустановлюючого документу було допущено помилку в написанні імені по- батькові її батька "[PERSON]" замість вірного " [PERSON]". Представник заявниці згідно довіреності в судове засідання не з»явився , направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав. Заінтересовані особи також направили до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи , прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що 20 листопада 2001 року комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква було видане свідоцтво на право власності на житло № 32622 на право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 12 частці за кожним на на квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. У відповідності до ст.1220 ЦК України в день його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями [PERSON] є його донька заявниця [PERSON] та дружина [PERSON], третя особа у справі. З матеріалів справи встановлено, що заявниця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але не має змоги оформити свої спадкові права на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] через допущену у вищевказаному правовстановлюючому документі описку , а саме, при написанні імені по- батькові її батька [PERSON] замість вірного « [PERSON]» записано з помилкою « [PERSON]» . При вивченні матеріалів справи суд прийшов до висновку, що помилка у свідоцтві про право власності на житло № 32622 виникла внаслідок неправильного перекладу імені " [PERSON]" з російської на українську мову. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на такі обставини. Відповідачка є матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO]. В актовий запис дитини вписаний [PERSON], відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] з 2010 року по 2012 рік відбувала покарання за незаконний обіг наркотичних засобів. Після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не стала, зловживала спиртними напоями, вживала наркотичні засоби, вихованням сина не займалась та вела антигромадський спосіб життя. Спеціалістами служби у справах дітей спільно з центром соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді постійно проводились профілактичні та роз"яснювальні бесіди з відповідачкою щодо невиконання батьківських обов"язків. Однак бесіди позитивного наслідку не принесли. Після встановлення факту нецільового використання [PERSON] державної допомоги, яку вона отримувала на дитину, виплату цієї допомоги було призупинено. З 2009 року [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному диспансері з приводу наркоманії. Відповідачк ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, за місцем проживання постійно вчиняє сварки та характеризується з негативного боку. Виховання, утриманням та навчанням малолітнього [PERSON] займаються його дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON]. Органом опіки та піклування затверджено відповідне подання про можливість призначення опікуном [PERSON] над малолітнім онуком [PERSON]. За таких обставин звернулись до суду. В судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула. Про день та час розгляду була повідомлена належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримала особисто. Про причину неявки до суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Справа слухалась у її відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка по справі [PERSON], [INFO], є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відомості про батька дитини в актовий запис записано зі слів матері (а.с.4). Мати дитини забезпеченням малолітнього [PERSON] не турбується та не турбується вихованням дитини, її здоров"ям, фізичним і моральним розвитком. За місцем проживання характеризуються вкрай негативно. З 2010 по 2012 роки відповідачка відбувала покарання за незаконний обіг наркотичних засобів (а.с.11). Дитина майже все своє життя проживає в родині своїх бабусі та дідуся - третьої особи по справі. Рішеннями виконкому Нікопольської міської ради № 16 від 13.01.2016 року (а.с.26) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки по справі та подання про можливість призначення опікуном третьої особи по справі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам"янець-Подільському Кам"янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області , актовий запис № 1072 . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка , обгрунтовуючи позов, вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними не було взаєморозуміння , поваги , не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Крім того, відповідач не приділяв їй належної уваги як жінці, не займався вихованням сина та матеріально не утримував сім"ю. На протязі останніх півтора років не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення , спроби налагодити подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним , оскільки суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини . Сім`я існує формально. В суді позивачка позов підтримала , просить його задовольнити . Відповідач в суді позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши позивачу, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам"янець-Подільському Кам"янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області , актовий запис № 1072 , від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінила ім"я на [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 32 . На протязі останніх півтора років сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сім`ї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як він існує формально, миритися з відповідачем не бажає, оскільки за час окремого проживання стали чужими людьми, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини , що має істотне значення . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тернівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності . Позов мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку, розміром 2,37 га , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії № 0177564 від 31.03.1997 року . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], однак належним чином в правах спадкоємця не оформився, оскільки був втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку (сертифікат на право на земельну частку) та помер [INFO] року . Вона являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON] і спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно , позбавлена можливості належним чином оформитися в правах спадкоємця. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача, сільський голова Кузик М., в судове засідання не з"явився , надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у відсутність представника Тернівської сільської ради. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено , що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом на майно померлого [INFO] року [PERSON], який при житті успадкував, після смерті своєї дружини [PERSON], земельну ділянку площею 2,37 га, розташовану на території Тернівської сільської ради ( сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0177564), однак у зв"язку з втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а також смертю [PERSON] державний акт на його ім"я на вказану земельну ділянку не видавався, через що позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформитись в правах спадкоємця на вказану земельну ділянку. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини , крім права на прийняття обов"язкової частки у спадщині , переходить до його спадкоємців. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Прокурор Березанського району Миколаївської області звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 14.03.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме в тому, що він 18.01.2014 року наніс потерпілій [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. У зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Березанської центральної районної лікарні в період з 22.01.2014 року по 27.01.2014 року, вартість лікування склала 1349,72 грн. з розрахунку за 5 ліжко-днів. На підставі ст.1206 ЦК України прокурор просив стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Березанської районної державної адміністрації вартість стаціонарного лікування потерпілої [PERSON] в сумі 1349,72 грн., а також стягнути судовий збір. Представник особи, яка уповноважена на виконання функцій держави у даних правовідносинах, у судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з"явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, з позовом погодився у повному обсязі. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осід, суд на підставі ст. 174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з положень ч.1ст.1206 ЦК України про те, що особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Прокурор Рокитнянського району звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь фінансового управління Рокитнянської районної державної адміністрації 5603,40 грн. витрачених на лікування [PERSON], посилаючись на те, що 07.03.2014 року близько 19-00 години [PERSON], керуючи власним технічно справним автомобілем марки Мітцубіші ланцер, державний номер [NUMBER], рухався по автодорозі в населеному пункті в смт. Рокитне по вул. Заводська в напрямку центру смт. Рокитне, зі швидкістю 60 км/год. Під час руху [PERSON] в порушення вимог п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 12.1, 12.2, 12.3 ПДР здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 48 д від 08.05.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило розлад здоров"я більше 21 днів. Згідно ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 06.06.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв"язку з примиренням винного з потерпілим. Відповідно до довідки Рокитнянської ЦРЛ [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 07.03.2014 року по 28.03.2014 року і вартість її лікування становить 5603,40 грн. В судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача вимоги свого довірителя підтримала повністю, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] 07.03.2014 року близько 19-00 години керуючи власним технічно справним автомобілем марки Мітцубіші ланцер, державний номер [NUMBER], в порушення вимог п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 12.1, 12.2, 12.3 ПДР здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 48 д від 08.05.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило розлад здоров"я більше 21 днів. Із довідки Рокитнянської ЦРЛ № 1863 від 15.12.2014 року вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 07.03.2014 року по 28.03.2014 року і вартість її лікування становить 5603,40 грн.. Ухвалою Рокитнянського районного суду від 06.06.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв"язку з примиренням винного з потерпілим. Згідно за ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, мотивуючи тим, що згідно зі свідоцтвом про народження та паспортом вона - "Наталка". При оформленні необхідних документів, виявилося, що в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в трудовій книжці БТ-11 № 0562783, свідоцтві про одруження, дипломі про восьмирічну освіту Н № 404954, в дипломі з відзнакою ВТ-1 № 436536, в дипломі МП № 966922 про присвоєння квіліфікації, посвідчення № 49 про інтернатуру та свідоцтві про загальнообов"язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] серія ААВ № 678330 допущено помилку, а саме вказано в графі імя не «Наталка», а «Наталія», що не відовідає дійсності. Внаслідок такої помилки заявниця не може довести, що документи про освіту та трудовий стаж належать їй. Заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів. В судове заявідання заявниця не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила заяву задоволити. Заінтересована особа Чорнобаївська селищна рада Черкаської області проти задоволення заяви не заперечує, просить розглянути справу без участі її представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження та паспортом заявниця - [PERSON]. При оформленні необхідних документів, виявилося, що в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в трудовій книжці БТ-11 № 0562783, свідоцтві про одруження, дипломі про восьмирічну освіту Н № 404954, в дипломі з відзнакою ВТ-1 № 436536, в дипломі МП № 966922 про присвоєння квіліфікації, посвідчення № 49 про інтернатуру та свідоцтві про загальнообов"язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] серія ААВ № 678330 допущено помилку, а саме вказано в графі ім"я не «Наталка», а «Наталія», що не відовідає дійсності. Внаслідок такої помилки заявниця не може довести, що документи про освіту та трудовий стаж належать їй. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Факт належності заявниці трудової книжки, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про одруження, диплома про восьмирічну освіту, диплома з відзнакою, диплома про присвоєння кваліфікації, посвідчення про інтернатуру та свідоцтва про загальнообов"язкове державне соціальне страхування підтверджується свідоцтвом про народження, паспортом заявниці. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки іншим чином встановити факт належності заявниці даних документів неможливо, встановлення факту необхідне заявниці для реалізації її трудових прав.

Outcome: approved