Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17 березня 2015 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві , [PERSON] та Вінницьке вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при МВС України уклали Договір № 256 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. За умовами договору позивач прийняв на себе зобов"язання перераховувати навчальному закладу кошти за відповідача за професією охоронник для служби в УДОС при ГУМВС України в місті Києві. У свою чергу, відповідач повинен оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві 16.07.2015 року і відпрацювати 3 (три) роки. Наказом від 05.11.2015 року за № 473 о/с , яким міліціонера взводу № 2 роти охорони об"єктів Голосіївського районного відділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві [PERSON] було звільнено за власним бажанням, таким чином, відповідач не виконав зобов"язання щодо умов договору, чим були порушені законні права та інтереси позивача, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача 12406.58 грн. Позивач в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між позивачем та відповідачем 17 березня 2015 року укладено Договір № 256 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Пунктом 1.2 укладеного договору Підрозділ зобов"язується перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку по факту його зарахування на начання в розмірі 15668.35 грн. Відповідач повинен відповідно п.2.2, 2.3 Договору оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві 16.07.2015 року і відпрацювати 3 (три) роки. Відповідно до довідки за № 356, [PERSON] дійсно працював в УДСО при ГУ МВС України (Голосіївський) з 16.07.2015 року по 05.11.2015 року, що становить 3 місяці 20 днів. Навчався у Вінницькому вищому професійному училищі з 17.03.2015 року ро15.07.2015 рік. Всього сплачено УДСО при ГУ МВС України в м. Києві за навчання 14169,85 грн.(а.с.5). Відповідно до п.п. 2.4. зазначеного договору, у разі неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення за негативними мотивами, чи звільненні за власним бажанням, чи переводі інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку, компенсувати витрати що здійснив Підрозділ за його навчання. Наказом від 05.11.2015 року за № 473 о/с , яким міліціонера взводу № 2 роти охорони об"єктів Голосіївського районного відділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві [PERSON] було звільнено за власним бажанням, таким чином, відповідач не виконав зобов"язання щодо умов договору, чим були порушені законні права та інтереси позивача. (а.с.23). Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобов'язання виконувались належним чином в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та згідно розрахунку суми заборгованості має заборгованість в розмірі 12406,58 грн.. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обгрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов договору № 256 від 17 березня 2015 року, а також вимог ст. 526 ЦК України. Отже, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved