Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів та пеню за прострочення аліментів за період з 09.08.2017 року по 05.03.2018 року в загальному розмірі 23783,18 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 602. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки про розмір заборгованості по аліментам у [PERSON] наявна заборгованість по аліментам станом на 01.03.2018 року в розмірі 23783,18 грн., яка складається з: 11171,61 грн. сума заборгованості по аліментам та 12611,57 грн. пеня за прострочення виплат по аліментам. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь заборгованість по аліментам з урахуванням пені в загальному розмірі 23783,18 грн. 16.08.2018 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 07.09.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та неустойки по аліментам Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав вказних у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] запречував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволенні з тих підстав, що в нього відсутня заборгованасть по аліментам. В судовому засіданні представник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В. вказала, що на час розгляду справи у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість по аліментам, на підтвердження чого надала до матеріалів справи копію довідок про здійсненні відрахування та виплат з заробітньої плати відповідача, просила суд вирішити спір на розсуд суду. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальномукодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON]., [INFO]. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року у цивільній справі № 645/343/17, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 602. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки начальника відділу Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області № 21301/14.8-29 від 16.03.2018 року, [PERSON] у період з 09.08.2017 року по 05.03.2018 року дійсно через Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області не отримувала аліментів, які їй повинен сплачувати гр. [PERSON] відповідно до вимог виконавчого листа № 645/3432/17, виданого 16.01.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про розмір заборгованості по аліментам, виданого головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В., станом на 01.02.2018 року сума заборгованості [PERSON] по аліментам складає 9506,61 грн. Позивачем у позовній заяві зазначено, що сума заборгованості по аліментам станом на 01.03.2018 року складає 11171,61 грн., на яку позивачем за період з 09.08.2017 року по 01.03.2018 року нарахована пеня в розмірі 12611,57 грн. та які вона просить суд стягнути з відповідача. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував, що він офіційно працює на підприємстві ПАТ "Завод Південкабель" та з його заробітної плати кожного місяця, починаючи з лютого 2018 року відраховуються аліменти на утримання дитини, заборгованість по аліментам відсутня, а тому відсутні підстави для її стягнення та стягнення пені по аліментам. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.02.2018 року ВП № 55551148, винесеної головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В., вбачається, що 16.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 645/3432/17 від 16.01.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Боржник, [PERSON], отримує заробітну плату в ПАТ "Завод Південкабель", яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Автогенна, 7. Державним виконавцем постановлено, звернути стягнення на доходи боржника [PERSON], що отримує дохід у ПАТ "Завод Південкабель", здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50% від заробітної плати щомісяця до виплати загальної суми боргу 9506,61 грн., після чого по 1/4 частині від заробітної плати щомісячно. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати, наданої державним виконавцем в судовму засіданні, відносно [PERSON] за період з лютого 2018 року по березень 2018 року, з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 50% від заробітної плати за постановою ВП №55551148 від 19.02.2018 року. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати, наданої державним виконавцем в судовму засіданні, відносно [PERSON] за період з квітня 2018 року по червень 2018 року, з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 50% від заробітної плати за постановою ВП №55551148 від 19.02.2018 року. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати, наданої державним виконавцем в судовму засіданні, відносно [PERSON] за період з липня 2018 року по серпень 2018 року, з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 25% від заробітної плати за постановою ВП №55551148 від 19.02.2018 року. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати, наданої державним виконавцем в судовму засіданні, відносно [PERSON] за вересень 2018 року з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 25% від заробітної плати за постановою ВП №55551148 від 19.02.2018 року. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати, наданої державним виконавцем в судовму засіданні, відносно [PERSON] за жовтень 2018 року з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 25% від заробітної плати за постановою ВП №55551148 від 19.02.2018 року. Також, відповідачем [PERSON] надано до матеріалів справи копії довідок про нарахування заробітної плати за лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року,серпень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року, з яких вбачається що з моменту винесення постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 55551148 від 19.02.2018 року, із заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи з лютого 2018 року відраховуються аліменти на користь [PERSON] за виконавчим листом № 645/3432/17. Таким чином, у зв'язку із тим, що станом на 01.02.2018 року заборгованість по аліментам в розмірі 9506,61 грн. виникла не з вини [PERSON], з моменту надходження виконавчого листа на виконання, аліменти відраховуються щомісячно в належному розмірі, на час розгляду справи заборгованості по сплаті аліментів не має, а отже підстави для стягнення заборгованості по сплаті аліментам та пені за прострочення сплати аліментів відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed