Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 14.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 146. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого неповнолітніх дітей немає. Вони не проживають однією сім"єю та не ведуть спільне господарство з травня 2014 року, коли відповідач забрав свої речі та виїхав за місцем реєстрації. З цього часу жодних заходів щодо примирення не вживав. Оскільки відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, вона, позивач, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище "Кібиш". Позивач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 21, 27, 32, 36, 37), в судове засідання не з"явилася. 25.10.2016 року від позивача до суду поступила заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов, підстав для примирення немає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідач, який у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання неодноразово не з"явився. Судові повістки, направлені відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, повернулися з причин відсутності та непроживання за відповідною адресою (а.с. 17, 22, 26, 33), клопотання не поступали. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України справу розглянуто у відсутності відповідача у заочному порядку. З"ясувавши обставини, дослідивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 146, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 3). У позовній заяві позивач зазначила, що з травня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, відносини не підтримують, неповнолітніх дітей не мають, примирення вважає неможливим. З огляду на те, що справа розглядається у відсутності сторін суд надає віри тим обставинам щодо взаємин подружжя, на які вказала позивач. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладені у позовній заяві обставини суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу є недоцільне, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Кібиш". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак, згідно дослідженого в судовому засіданні оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с. 3) позивач не змінювала прізвище після реєстрації шлюбу. Тому позовна вимога щодо прізвища задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 6), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial