Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Прокурором заявлено вказані вимоги з наступних підстав. Згідно наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області №6-2100/14-14-СГ від 03.11.2014, №6-2101/14-14-СГ від 03.11.2014, №6-2102/14-14-СГ від 03.11.2014 затверджено проект землеустрою та передано в оренду земельні ділянки загальною площею 155,7424 га [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу, що розташовані за межами населеного пункту Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.На підставі вищевказаних наказів між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області та [PERSON] укладено договори оренди земельних ділянок площею 112,8298 га, 20,5253 га, 22,3873 га ,строком на 49 років.Видані накази є незаконними, а тому договори оренди землі №415/06 від 07.11.2014, № 416/06 від 07.11.2014 та №417/06 від 07.11.2014 підлягають визнанню недійсними згідно з ч. 1 статті ст.150 Земельного кодексу України , наказом Держкомзему України від 06.10.2003 №245, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» , проекти землеустрою підлягали обов'язковій державній експертизі, оскільки ґрунти відносяться до особливо цінних агровиробничих груп. В порушення вказаних норм законодавства проект землеустрою на підставі якого укладено договори оренди земельних ділянок не пройшов державної експертизи землевпорядної документації, що підтверджується довідкою Головного управління Держземагенства у Житомирській області. За таких обставин накази Головного управління Держземагенства у Житомирській області, якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель запасу, що розташовані за межами Буряківської сільської ради відповідачу [PERSON] для ведення фермерського господарства є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, робить неможливе подальше існування спірних договорів оренди земельних ділянок та дає підстави для визнання їх недійсними у відповідності до ч.І ст.203, ст.215 ЦК України із зобов'язанням відповідача повернути предмет оренди. Згідно ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.Зазначеним центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 №459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Державна інспекція сільського господарства України. Позов не пов'язаний з відшкодуванням втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, в зв'язку з чим та відповідно до вимог ст.45 Цивільно-процесуального кодексу України прокурор самостійно звертається з даним позовом. В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримала повністю.Ствердила,що проект землеустрою підлягав державній експертизі, а тому позовні вимоги є підставними.Зазначила, що суд повинен керуватись постановою Верховного Суду України від 22.05.2013 року в справі № 6-11цс13. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з»явився, подано заяву про розгляд справи у відсутність представника,інспекція підтримує позицію прокурора в повному обсязі(а.с.116-117). Представник відповідача -Головного управління Держземагенства у Житомирській області проти позову заперечила. Ствердила,що викладені в позові обставини не відповідають фактичним обставинам. Земельні ділянки,що були передані в оренду, розташовані на території Буряківської сільської ради , отже входять до складу Андрушівського природно-сільськогосподарського району.Грунти за агрогрупами 33б, 35в, 36в, 45в, 48в,141,142,178г не відносяться до особливо цінних груп грунтів. Прокурором не доведено в чому полягало порушення інтересів держави .Оспорювані договори оренди відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі», Земельного Кодексу України, ЦК України та іншим нормативно-правовим актам , вчиненні дієздатними особами , рішення приймалось в межах повноважень управління . Представник відповідача [PERSON] зазначила,що позовні вимоги безпідставні по суті і не підлягають задоволенню . Стаття 150 Земельного кодексу України носить загальний характер і визначає перелік агровиробничих груп ґрунтів на території України, які взагалі відносяться до особливо цінних. Прокурор, посилаючись на інформацію управління Держземагентства у Бердичівському районі Житомирської області та наказ Деркомзему України від 06.10.2003 № 245, стверджує, що на земельних ділянках, наданих [PERSON] для ведення фермерського господарства, містяться грунти, які відносяться до особливо цінних, а саме: агровиробничі групи грунтів ЗЗв, 45в, 45г.При цьому прокурор відносячи ці агрогрупи до особливо цінних, не зазначив в якій зоні (провінції) України розташовані ці земельні ділянки. Наказом Держкомзему України від 06.10.2003 року № 245, затверджено перелік особливо цінних груп ґрунтів по провінціям України, а також визначено групи ґрунтів загальнодержавного значення та регіонального значення. Перелік особливо цінних груп ґрунтів складено відповідно до матеріалів природно-сільськогосподарського районування території України.Даним наказом встановлено вичерпний перелік зон, в яких агровиробничі групи ґрунтів ЗЗв (ясно-сірі і сірі опідзолені глеюваті супіщані ґрунти), 45в (темно-сірі опідзолені глеюваті супіщані) та 45г (темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені глеюваті супіщані) відносяться до особливо цінних. В матеріалах справи відсутня будь-яка інформація управління Держземагентства у Бердичівському районі Житомирської області, в якій було б зазначено, що на земельних ділянках, які надані в користування [PERSON], знаходяться особливо цінні групи ґрунтів. В той же час, на замовлення відповідача від 12 лютого 2015 року, Державне підприємство «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розробило Технічний звіт по обстеженню земельних ділянок (на предмет встановлення ґрунтового покриву та визначення особливо цінних груп ґрунтів), які передаються в оренду [PERSON] (площею 155,7424 га) для ведення фермерського господарства на території Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (далі по тексту Технічний звіт по обстеженню ґрунтового покриву). В цьому Звіті визначено, що за схемою природно-сільськогосподарського районування Земельного фонду Житомирської області територія Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на якій розташовані спірні земельні ділянки, які передані в оренду [PERSON], розміщена в зоні Правобережного Лісостепу і входить до складу Андрушівського (11) природно-сільськогосподарського району.На земельних ділянках дійсно є агровиробничі групи ґрунтів ЗЗв, 45в та 45г, але в зоні Правобережного Лісостепу ці ґрунти не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів. Прокурор не зробив аналіз та не визначив до якої саме зони України відноситься Бердичівський район Житомирської області, а відповідно зробив хибні та надумані висновки. Враховуючи, що на земельних ділянках, наданих в оренду [PERSON], відсутні особливо цінні землі, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду не підпадає під виключний перелік статті 9 закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», щодо обов'язковості державної експертизи . Накази Головного управління Держземагентства у Житомирській області, якими затверджено даний проект землеустрою і надані в оренду зазначені вище земельні ділянки, а також укладені на підставі цих наказів договори оренди землі між Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області та [PERSON] - відповідають вимогам чинного законодавства, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому відсутні будь-які правові підстави повернення спірних земельних ділянок до земель запасу Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Суд, вислухавши доводи сторін по суті спору, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено,що на підставі заяви відповідача [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 155,7424 га в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Буряківської сільської ради Бердичівського району(а.с.47-100,171-199) .Дозвіл на розроблення проекту землеустрою надано розпорядженням голови Бердичівської районної державної адміністрації № 548 від 16.10.2012 року (а.с.57). Судом встановлено, що п.п.1,2 наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області №6-2100/14-14-СГ від 03.11.2014 року, №6-2101/14-14-СГ від 03.11.2014 року, №6-2102/14-14-СГ від 03.11.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу, що розташовані за межами населеного пункту Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області земельні ділянки площею : 112,8298 га, 20,5253 га, 22,3873 га(а.с.132-133). Між відповідачами в справі 7.11.2014 року було укладено договори: № 415/06 оренди земельної ділянки площею 22,3873 га(а.с.21-26), №416/06 - земельної ділянки площею 20,5253 га(а.с.33-38), №417/06- земельної ділянки площею 112,8298 га( а.с.9-14), право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.12.2014 року(а.с.178,185,192). Частинами другою та третьою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної місцевої державної адміністрації.У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).Відповідний орган виконавчої влади в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Таким чином, з огляду на приписи частини першої статті 123 Земельного кодексу України, прийняття рішення про задоволення заяви [PERSON] про виділення землі знаходилось у виключній компетенції голови Бердичівської райдержадміністрації, який 16.10.2012 року прийняв розпорядження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою . Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.Таким чином, вирішення питання щодо затвердження проекту землеустрою, передачі в оренду земельних ділянок, що розташовані за межами Буряківської сільської ради Бердичівського району , належало до компетенції відповідача - Головного управління Держземагенства у Житомирській області. Частиною 1 статті 150 Земельного кодексу України зазначено, що до особливо цінних земель відносяться: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерновобуроземні глибокі і середньоглибокі; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму; дернові глибокі ґрунти Закарпаття; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" обов'язковій державній експертизі підлягають: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Перелік особливо цінних груп ґрунтів затверджений Наказом Держкомзему України від 06.10.2003 року № 245 "Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів", згідно з яким перелік особливо цінних груп ґрунтів складено по провінціям. Згідно з технічним звітом по обстеженню земельних ділянок,які передаються в оренду [PERSON] , за схемою природно-сільськогосподарського районування вони розміщені в зоні Правобережного Лісостепу і входять до складу Андрушівського (11) природно-сільськогосподарського району. Грунти за агрогрупами: 33б- сірі опідзолені глеюваті глинисто-піщані, 35в- сірі опідзолені поверхневооглеєні супіщаті, 36в- сірі опідзолені глейові супіщані , 45в темно сірі опідзолені глеюваті супіщані, 48в -темно сірі опідзолені поверхнево-глейові супіщані,141-болотні неосушені ,142- болотні осушені,178г- дернові глибокі глейові легкосуглинкові,- не відносяться до особливо цінних груп грунтів (а.с.124-139,145-147)За даними Управління Держземагенства у Бердичівському районі,вказані групи грунтів не відносяться до особливо цінних (а.с.143-144). Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження доводів позову щодо передачі відповідачу [PERSON] в оренду земельних ділянок, грунти яких належать до особливо цінних агровиробничих груп, а тому проект землеустрою підлягав обов"язковій державній експертизі. Інформація відповідача(а.с.104)на запит прокурора щодо неподання проектів землеустрою на проведення державної експертизи, відсутність в управлінні інформації про характеристики грунтового покриву,наявність проектів землеустрою в архіві, заявлених прокурором вимог не доводить . Відповідачами надано докази,що при отриманні дозволу на розроблення проекту землеустрою,затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Встановлена судом законність дій відповідачів виключає можливість задоволення вимог про визнання договорів оренди недійсними та покладення обов"язку повернути земельні ділянки .Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.Згідно із частиною 1 статті 210 ЦК України та частиною 1 статті 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі" набирає чинності.Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 6 статті 203 цього Кодексу.Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Прокурором, всупереч вимогам ст.ст.3,45 ЦПК України,не доведено факту порушення державних інтересів ,що підлягають захисту.Посилання прокурора на Постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року № 6-11цс13 є безпідставним. Вказана правова позиція стосується наступного. Видання головою державної адміністрації розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без висновку державної експертизи зазначеного проекту землеустрою суперечить положенням ч.6 ст. 123 Земельного кодексу України та ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації".За змістом ч.ч.1,4 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", та перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору ,компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed