Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними рішення, оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 р., складеним та підписаним [PERSON] . В обгрунтування вимог позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . У січні 2019 року, коли Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» звернулось до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з утримання будинку (справа № 554/608/19), він дізнався про існування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 р. Вказаний протокол був використаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» - наданий Октябрському районному суду м. Полтави у справі № 554/608/19 як доказ визначення управителем багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] - Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» з 02.04.2018 р.; затвердження умов договору про надання послуг з управління; визначення переліку послуг, які надаються управителем в межах надання послуг з управління багатоквартирним будинком та їх розмір; визначення особливих умов щодо управління будинком - затверджений даним протоколом договір про надання послуг з управління є обов`язковим для виконання всіма співвласниками незалежно від його підписання. Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 р. був складений та підписаний [PERSON] . Про проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , прийняте на них рішення співвласники будинку, у тому числі [PERSON] , не повідомлялись, примірники договору про надання послуг (зміни до нього) співвласникам будинку, у тому числі [PERSON] , не надсилались, що є порушенням положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 року не підписано усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, що суперечить положенням статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 року складений і підписаний [PERSON] , інформація про яку як про співвласника багатоквартирного будинку по [ADDRESS] чи уповноважену особу на такі дії в протоколі загальних зборів відсутня. Вищевказані факти встановлені постановою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, а також постановою Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 554/608/19. Вважав, рішення про визначення управителем багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] - Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» з 02.04.2018 р.; затвердження умов договору про надання послуг з управління; визначення переліку послуг, які надаються управителем в межах надання послуг з управління багатоквартирним будинком та їх розмір; визначення особливих умов щодо управління будинком - затверджений даним протоколом договір про надання послуг з управління є обов`язковим для виконання всіма співвласниками незалежно від його підписання, оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02 квітня 2018 р., складеним та підписаним [PERSON] , використаним Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс», прийняті всупереч вимог закону. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 08.04.2021 року від директора ТОВ «УК «Сервіс Плюс» надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] згідно якого останній просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю за безпідставністю. В обґрунтування відзиву вказував, зокрема, що не являються належними відповідачами по справі, оскільки ТОВ «УК «Сервіс Плюс» участі у проведенні зборів та у прийнятті рішення співвласниками щодо будинку не брало, відповідно, не може нести жодної юридичної відповідальності за зміст протоколу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву,дослідивши письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правиламист. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зіст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимогст.. 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК Українидокази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке обєднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку`обєднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Згідно з ст.6 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною группою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", яким визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, а також правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. У пунктах 2, 3, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Статтею 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Повноваження зборів співвласників визначені в ч. 2 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", до їх числа належить, зокрема, визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміна умов договору з управителем, обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням, визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. В ч.ч. 4, 5 ст. 10 вищевказаного Закону встановлено, що повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку. Повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що будуть розглядатися на зборах. За ч. 7 ст. 10 Закону України Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Відповідно до ч. 9 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Згідно з ч. 6 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті (визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги), які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. В ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників. Судом встановлено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02.04.2018 року містить підписи значної кількості власників приміщень у вказаному будинку, що свідчить про їх повідомлення щодо проведення зборів, наявність інформації стосовно часу та місця їх проведення, обізнаність про порядок денний та участь у вирішенні питань, що були вирішені на зборах та підтверджують про легітимність вказаного протоколу Факт особистої відсутності відповідача на зборах та неотримання повідомлення про їх проведення не спростовує факту проведення зборів та повідомлення про їх проведення власників. Позивачу надано суду копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02.04.2018 року про обрання ТОВ "УК "Сервіс Плюс" управителем та затвердження умов договору про надання послуг з управління, переліку та вартості послуг. Так, перевіривши та проаналізувавши наданий протокол, вірно зазначено, що він містить основні реквізити, в тому числі: дату його складання, відомості про осіб, які брали участі у проведенні зборів, підписаний співвласниками будинку по [ADDRESS] , які брали участь у голосуванні. Його текст містить результати голосування та виклад рішень з усіх питань порядку денного, віднесених до повноважень зборів співвласників багатоквартирного будинку статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку",. Відповідно до змісту протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 02.04.2018 року, наведено загальну інформацію. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 35 осіб, яким належать квартири загальною площею 2847,00 кв.м. Порядок денний зборів наступний: визначення управителя будинку; затвердження умов договору управління; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком ; визначення інших умов щодо управління будинком. В результаті розгляду питань порядку денного вирішено: 1.Визначити управителем багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» (код ЄДРПОУ 40387653, адреса: 36000, м. Полтава, вул. Європейська,5) з 02.04.2018р. 2.Затвердити умови договору про надання послуг з управління. Власник квартири чи нежитлового приміщення приєднується до Договору шляхом оформлення та підписання заявки про приєднання до Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання управителем від співвласника заяви-приєднання до умов договору, або безпосереднє підписання даного протоколу, Договору, або сплачений рахунок (квитанція) управителя за надання послуг з управління. Форма договору про надання послуг з управління додається та є невід`ємною частиною даного протоколу. 3.Визначено перелік послуг, які надаються управителем в межах надання послуг з управління багатоквартирним будинком та їх розмір. 4.Визначено особливі умови щодо управління будинком. Зі змісту протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по П. Орлика, 20/1 від 02.04.2018 року вбачається, що у прийнятті рішення брали участь представники 35 квартир загальною площею 2847,00 кв.м. Отже, рішення прийняте власниками житлової площі та площі нежитлових приміщень будинку, що складає 77 % від загальної площі будинку, що відповідає положенням ч. 6 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Протокол підписаний співвласниками, які брали участь у проведенні зборів, що відповідає положеннями ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Той факт, що бланк протоколу складався представником ТОВ "УК "Сервіс Плюс", яке обране управителем, не свідчить про незаконність протоколу, оскільки без наявності у ньому підписів співвласників він в жодному разі не мав би юридичної сили. Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку про вирішене питання щодо переліку послуг та орієнтовної їх вартості, затверджено умови договору про надання послуг з управління й визначено, що власник квартири чи нежитлового приміщення приєднується до Договору шляхом оформлення та підписання заявки про приєднання до Договору. Затверджений проект договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є додатком до протоколу. Вказаний проект договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком затверджений рішенням більше, ніж 75 % співвласників багатоквартирного будинку, що відповідає вимогам ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", містить основні та істотні умови договору, визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд" № 484 від 20.05.2009 року. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. ТОВ "УК "Сервіс Плюс" участі у проведенні зборів та у прийнятті рішення щодо затвердження даного проекту договору не брало, відповідно, не може юридичну нести відповідальність за зміст цих документів. Крім того, протокол зборів співвласників за своєю суттю не є правочином та до нього не можуть бути застосовані норми чинного законодавства, що регулюють питання дійсності правочинів, як власне і до проекту договору, умови якого також підлягають визначенню більше ніж 75 % співвласників відповідного багатоквартирного будинку. Таким чином, судом встановлено, що більшість мешканців будинку була присутня на загальних зборах 02 квітня 2018 року, де висловили свою думку щодо викладених питань в порядку денному. Тому на думку суду, факт присутності на зборах більше ніж 70% співвласників будинку, вказує на те, що співвласники будинку були у повній мірі обізнані, а відповідно і було дотримано права співвласників на їх волевиявлення та вираження думки. До того ж, суд вважає, що голос позивача, який він бажав віддати на вказаних зборах, не міг вплинути на результати голосування з цих чи інших питаннь, враховуючи чисельність співвласників, які голосували на зборах. Також стороною позивача не надано жодних обґрунтувань та доказів того, чим саме рішення, прийняті на загальних зборах співвласників порушують його права, охоронювані законом інтереси, тощо. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено суттєві обставини, на які він посилається у своєму позові, як на підстави своїх позовних вимог, суд не встановив , що організаторами проведення зборів було допущено порушення прав співвласників, дослідивши у повній мірі матеріали справи, суд вважає, що відповідачем спірне рішення прийнято із дотриманням вимог діючого законодавства та у спосіб передбачений законом, тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed