Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

29 квітня 2014 р. Публічне акціонерне товариство банк комерційний банк "ВТБ банк» звернулося до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 24.05.2012 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк "ВТБ банк» та [PERSON] уклали договір № R53100263000В відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 47 200 грн. з виплатою процентної за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов»ячався повернути кредит в строк до 24.05.2015 року. Позивач свій обов»язок по кредитному договору виконав, надавши відповідачу шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок, що підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта № 002430-2014/0219 одноразово кредит у повному обсязі. Відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов»язання по поверненню чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, в зв»язку з чим банком відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору позичальнику претензія № 136/500-2 від 13.01.2014 року з вимогою дострокового погашення. Згідно п. 5.2.1 кредитного договору банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України. [PERSON] порушив вимоги кредитного договору. В зв"язку з чим станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість в сумі 123 239 грн. 14 коп. 27.05.2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання, які відбулися 12.05.2014, 27.05.2014р. - не з"явився. Про час і місце засідання суду повідомлений належним чином. З огляду на викладене та згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24.05.2012 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк "ВТБ банк» та [PERSON] уклали договір № R53100263000В відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 47 200 грн. з виплатою процентної за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов»ячався повернути кредит в строк до 24.05.2015 року (а.с.4-7). Позивач свій обов»язок по кредитному договору виконав, надавши відповідачу шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок, що підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта № 002430-2014/0219 одноразово кредит у повному обсязі (а.с.10). Відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов»язання по поверненню чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, в зв»язку з чим банком відповідно до п. 5.2.2 кредитного договору позичальнику претензія № 136/500-2 від 13.01.2014 року з вимогою дострокового погашення. Згідно п. 5.2.1 кредитного договору банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України (а.с.4-7). [PERSON] порушив вимоги кредитного договору. В зв"язку з чим станом на 27.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 123 239 грн. 14 коп.., яка складається з наступного: 47 200 грн. заборгованість за кредитом; 23 988, 63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 22 131,92 грн. пеня по кредиту за період з 10.01.2013 року по 10.01.2014 року; 29 918,59 грн. сума пені по відсотках за період з 10.01.2013 року по 10.01.2014 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованість здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією.(а.с.8). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов»язаний повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами (а.с.4-7). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст.. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved