Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. [INFO] року від їхнього шлюбу народилася донька [PERSON]. 10.09.2002 року сторони розірвали шлюб. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. З 01.09.2013 року їхня донька навчається на денному відділенні Київського університету імені Бориса Грінченка. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. 17.10.2002 року позивачка одружилася з [PERSON] [INFO] року у них народився син [PERSON]. Позивачка працевлаштована, але у зв"язку з тим, що утримує вже одну дитину, має важке матеріальне становище. На прохання позивачки відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не реагує. Оскільки, відповідач не є інвалідом, є працездатним, має можливість утримувати доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно й до закінчення нею навчання, але не довше досягнення 23 років. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд такі задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що позивачка захворіла, потребує постійного лікування. Але працює, має на утриманні ще одну дитину. Повнолітня дочка [PERSON] навчається та проживає в гуртожитку в м. Київ. Натомість відповідач має у власності два автомобілі. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому запропонував суду встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень, але які він буде перераховувати не на користь позивачки, а на картковий рахунок повнолітньої дитини [PERSON]. У судовому засіданні пояснив, що він не відмовляється від утримання повнолітньої дитини в період навчання, так як він надає матеріальну допомогу доньці шляхом періодичного перерахунку на її картковий рахунок грошових коштів. Також систематично передає їй продукти харчування та одяг. Окрім цього передав доньці 3000 гривень для оплати проживання у гуртожитку за рік. По можливості допомагав доньці і в майбутньому теж буде допомагати їй особисто. Однак не бажає передавати грошові кошти матері повнолітньої дитини. Просив в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що донька позивачки не проживає з нею, а проживає в гуртожитку в м. Київ, тому не мала права подавати позов в силу приписів ч.3 ст. 199 СК України. Наголосив, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, так як є безробітним. Натомість докази того, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги відсутні. Автомобіль, який належить відповідачу придбаний в кредит. Просив в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити повністю. Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданими відділом РАГСу Ужгородської міської ради від 26.04.1996 року, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. [PERSON] є студенткою І курсу, група ПОб-1-13-4.0д Київського університету імені Бориса Грінченка (ІV рівень акредитації) за напрямом підготовки "Початкова освіта", форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою Київського університету імені Бориса Грінченка № 216 від 20.05.2014 року. Згідно довідки Державного центру зайнятості Ужгородського міського центру №1034 від 26.08.2014 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Ужгородському МЦЗ з 14 серпня 2014 року. Як вбачається з відомості про перерахунок коштів, [PERSON] було здійснено поповнення готівкових коштів з 23.09.2013 року по 11.04.2014 року на картковий рахунок на загальну суму 2200 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони, батьки, можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В разі відмови батьків від утримання повнолітньої дитини в період навчання, стягнення з них аліментів проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не відмовляється від утримання повнолітньої дитини в період навчання, а відмовляється передавати грошові кошти матері дитини, яка просить стягувати аліменти на її користь, а не на користь дитини, яка проживає окремо. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Лише та обставина, що на батьків покладено обовязок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є безробітним, що підтверджується довідкою Державного центру зайнятості Ужгородського міського центру №1034 від 26.08.2014 року. Окрім цього, в силу приписів ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що до суду з позовом про стягнення аліментів звернулась матір дочки, яка продовжує навчання, при цьому вони проживають окремо. Позивачка просила стягувати аліменти на її користь, а не на користь дочки. Натомість відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог повністю, і погоджувався сплачувати грошові кошти не позивачці, а безпосередньо дочці. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed