Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 109959,68 грн., мотивуючи тим, що 30.09.2013 року року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Згідно договору АТ КБ "Приват Банк" надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, однак відповідач не виконує зобов»язання по договору, не погашає заборгованість по кредиту, у зв'язку з чим станом на 31.05.2018 року має заборгованість - 109959,68 грн., з яких: 1997,18 грн. - заборгованість за кредитом; 96922,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5327,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 5212,37 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин прохає стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 109959,68 грн. та стягнути судові витрати в розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згодні на винесення заочного рішення. (а.с.3 зворот, 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (а.с. 48,52). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 16.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 06.09.2018 року (а.с.45). Протокольною ухвалою головуючого Конотопського міськрайонного суду від 06.09.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 26.09.2018 року (а.с.50). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України передбачає виконання зобов'язання належними сторонами, а ст. 530 ЦК України - строк виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 30.09.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (а.с. 7-32). Але відповідач не виконує зобов'язання по договору, не погашає заборгованість по кредиту, у зв'язку з чим за представленим розрахунком загальна сума заборгованості станом на 31.05.2018 року становить - 109959,68 грн., з яких: 1997,18 грн. - заборгованість за кредитом; 96922,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5327,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 5712,37 грн. - заборгованість по штрафам (а.с.5-6). Однак, суд не погоджується з розрахунком в частині стягнення пені, яка не розмежована з комісією, та розміру штрафу в сумі 5212,37 грн. (процентна складова) виходячи із такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника, який не виконує взяті зобов'язання, основаних на законі невигідних правових наслідків, що полягають у позбавленні певних прав, або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач прохає стягнути з [PERSON] за порушення умов кредитного договору від 30.09.2013 року, зокрема, за порушення зобов'язань із погашення кредиту, як пеню, так і штраф, які є одним видом забезпечення виконання зобов'язань. В той же час, ст. 61 Конституції України , норми якої є нормами прямої дії, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме правопорушення. Враховуючи викладене слід дійти висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання наведеного положення Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «ПриватБанк» надало суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. Разом з тим за це ж саме порушення банком нараховані пеня і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. За таких обставин, суд вважає, що сума нарахованої АТ КБ «ПриватБанк» пені за порушення умов виконання кредитного договору від 30.09.2013 року, не підлягає стягненню з відповідача. З урахування викладеного підлягає зменшенню сума штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, яка визначена в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Отже, процентна складова штрафу буде становити 5446,00 грн. (1997,18 грн. заборгованість за кредитом + 96922,63 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом х 5% = 4946,00), а разом з фіксованою частиною 500 грн. + 4015,98 грн. = 5446,00 грн. У зв'язку з цим суд, з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з боржника штрафу, розмір якого, виходячи із заборгованості по тілу кредиту та процентах , яка утворилася станом на 31.05.2018 року становить 5446,00 грн. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 30.09.2013 року, яка утворилася станом на 31 травня 2018 року, у вигляді: 1997,18 грн. - заборгованість за кредитом; 96922,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5446,00 грн. -заборгованість по штрафам, а всього 104365,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1672,36 грн.

Outcome: partial