Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Немовицької сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з погосподарськими будівлями по [ADDRESS], який його брат [PERSON] прийняв як спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємець першої черги, так як проживав зі спадкодавцем і вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформив прийняття спадщини у встановленому порядку, а лише були внесені зміни до погосподарської книги с.Немовичі щодо відкриття особового рахунку на спірне будинковолодіння на [PERSON] [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, проте постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю другої черги через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім"я спадкодавця [PERSON], який дійсно за життя не зареєстрував право власності на будинок після смерті батька, крім того у [PERSON] відсутні спадкоємці першої черги, так як дружина померла разом з ним, а дітей він не мав, в зв"язку з чим просить встановити факт права власності за батьком [PERSON] на будинковолодіння по [ADDRESS], встановити факти родинних відносин між батьком [PERSON], який помер [INFO], та сином [PERSON], який помер [INFO], між ним, позивачем, та братом [PERSON], який помер [INFO], так як в документах про народження має місце розбіжність у прізвищі померлих батька та брата, встановити факт набуття [PERSON], який помер [INFO], права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO], на спірне нерухоме майно у виді будинковолодіння. Позивач [PERSON] підтримав позов у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач Немовицька сільська рада письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками були [PERSON] та [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 08.10.2014 року [PERSON] народився [INFO], його батьками були [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23.01.2014 року. [PERSON] помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу є рідними братами, в зв"язку з чим вимоги про встановлення фактів родинних відносин є обгрунтованими, крім того позивач дійсно є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO]. Згідно довідки Немовицької сільської ради №5621 від 14.10.2014 року особовий рахунок на будинковолодіння по [ADDRESS] був відкритий на [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Згідно виписки з погосподарської книги №6 с.Немовичі Сарненського району Рівненської області особовий рахунок [NUMBER] на будинковолодіння по [ADDRESS] був відкритий на [PERSON] Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.01.2014 року вбачається, що будинок [ADDRESS] 1960 року забудови, який не містить елементів самочинного будівництва, зареєстрований за спадкодавцем [PERSON] Згідно довідки КП "Рівненське ОБТІ" №44/645 від 28.01.2014 року право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно роз"яснень п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходився в сільській місцевості в селі Немовичі Сарненського району, то згідно діючого в 1966-1985 роках законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарську книгу є власністю спадкодавця [PERSON] та входить до спадкової маси після його смерті, і дану спадщину в 2002 році прийняв його син [PERSON] як спадкоємець першої черги, вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки на момент смерті постійно проживав з батьком згідно довідки Немовицької сільської ради №1345 від 18.02.2014 року. Постановою нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори від 01.10.2014 року [PERSON], який 24.05.2014 року згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі подав заяву про прийняття спадщини, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата [PERSON] в зв"язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на нерухоме спірне майно. Отже, судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], дійсно прийняв спадщину за законом у виді будинковолодіння, так як на момент смерті проживав постійно зі спадкодавцем [PERSON], який помер в 2002 році, і вступив в управління спадковим майном у виді спірного будинковолодіння, яке спадкодавець фактично мав у власності, що після смерті [PERSON] на підставі факту права власності входить до спадкової маси, при цьому судом з"ясовано, що єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину у виді будинковолодіння після смерті спадкодавця [PERSON], є рідний брат [PERSON], в зв"язку з чим позовні вимоги є законними та обгрунтованими.

Outcome: approved