Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006року. В шлюбі в них народилася 03 серпня 2008року донька . Сім"єю вони проживали до 06.08.2017року. Спільне життя не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що протягом всього сумісного життя чоловік вважав її поганою дружиною. В них виникали сварки. Дитина його боїться. 06 серпня 2017року він її вигнав з дому і вона пішла з дитиною мешкати окремо. Поновлювати сімейні стосунки категорично не бажає. Вважає, що сім"я розпалася остаточно . Просить шлюб з відповідачем розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав факт того, що з 06.08.2017року позивач з дитиною проживають окремо від нього, сім"я розпалася остаточно. Також вважає що поновлювати сімейні стосунки немає сенсу. Причиною розпаду сім"ї стала недовіра один до одного. Вважає, що шлюб необхідно розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006року (а.с.5). В шлюбі в них народилася донька [PERSON], 03.08.2007року народження (а.с.6). Судом встановлено, що сім"я між позивачем та відповідачем розпалася і з 06.08.2017року сторони проживають окремо. Судом встановлено, що обидві сторони вважають, що їхня сім"я розпалася остаточно і збереження шлюбу є неможливим. Примирятися сторони не бажають. Суд приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Суд вважає неможливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матірю, між батьками з цього приводу досягнуто згоди.

Outcome: approved