Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У травні 2019 року заступник керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Герич Р.А. звернувся до суду в інтересах держави в особі: Пулинської районної ради Житомирської області з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 20 листопада 2017 року розглянуто кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. Судом встановлено, що 08.03.2017 року близько 06 години [PERSON] керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки "МАN 8153", державний номерний знак [NUMBER] , рухався автодорогою Київ-Чоп, у напрямку м.Новоград-Волинський Житомирської області. Під час руху на вказаному транспортному засобі зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості на автодорогах поза населеними пунктами, на 185 км+200м автодороги Київ-Чоп, в порушення вимог п.п.2.3 (б), 1.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін і , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, у результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя та здійснив наїзд на [PERSON] , який рухався на велосипеді по узбіччю у попутному напрямку. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: переломів 3,4 та 7 лівих ребер, ускладнених розвитком лівобічного гемопневмотораксу (наявність крові та повітря у плевральній порожнині); саден тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, які у сукупності відносяться до тяжких ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Невідповідність дій водія [PERSON] вимоги п.п. 2.3 (б), 1.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв"язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2017 року, який набрав законної сили 21.12.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Комунальної установи "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" з 08.03.2017 року по 15.03.2017 року протягом 7 ліжко-днів. Загальна сума бюджетних коштів, витрачених вказаним закладом охорони здоров"я на лікування [PERSON] , становить 1601,73 грн, які заступник керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури просить стягнути з відповідача на користь Пулинської районної ради Житомирської області. Прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Тимощук О.О. та представник Пулинської районної ради Житомирської області Липко А.П. в судове засідання не з"явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення на підставі ч.1 п.4 ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.03.2017 року близько 06 години [PERSON] керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки "МАN 8153", державний номерний знак [NUMBER] , рухався автодорогою Київ-Чоп, у напрямку м.Новоград-Волинський Житомирської області. Під час руху на вказаному транспортному засобі зі швидкістю, яка не перевищувала дозволеної швидкості на автодорогах поза населеними пунктами, на 185 км+200м автодороги Київ-Чоп, в порушення вимог п.п.2.3 (б), 1.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін і , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, у результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя та здійснив наїзд на [PERSON] , який рухався на велосипеді по узбіччю у попутному напрямку. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: переломів 3,4 та 7 лівих ребер, ускладнених розвитком лівобічного гемопневмотораксу (наявність крові та повітря у плевральній порожнині); саден тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, які у сукупності відносяться до тяжких ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Невідповідність дій водія [PERSON] вимоги п.п. 2.3 (б), 1.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв"язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2017 року, який набрав законної сили 21.12.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. (а.с.6). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Положеннями п.п.1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно довідки КУ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" №770 від 31.05.2017 року [PERSON] , [INFO] проходив лікування у травматологічному відділенні Пулинської ЦРЛ з 08 березня 2017 року по 15 березня 2017 року (7 л/днів). Діазноз:ЗЧМТ, Струс головного мозку. Закритий перелом 5-7 ребер зліва. Множинні забої верхніх кінцівок. Сума фактичних витрат, за винятком капвкладень, капремонту, придбання інвентаря та медобладнання становить: 1601,73 грн (а.с.7). Засновником Комунальної установи "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" є Пулинська районна рада Житомирської області. Оскільки фінансування КУ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених вищевказаним закладом, є порушенням прав Пулинської територіальної громади. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач не з"явився в судове засідання і не надав відзиву на позов, так само як і будь-яких заперечень щодо позовних вимог, враховуючи, що внаслідок вчинення злочину, своїми неправомірними діями [PERSON] заподіяв майнову шкоду Комунальній установі "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради", яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Пулинської районної ради кошти витрачені КУ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину в сумі 1601,73 гривень . При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 768 грн 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved