Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", просила розірвати Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.03.2012 року, укладений між КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва в особі начальника ЖРЕО-420, як виконавцем, та [PERSON], як споживачем; передати квартиру [ADDRESS] на обслуговування до ЖБК "Педагог"; розірвати Договір доручення про перерахування коштів від 01.05.2003 року, укладений між [PERSON], як Довірителем, КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва, як Повіреним, та ЖБК "Педагог", як кредитором, що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Майданік В.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи (а.с.67), мотивуючи тим, позов пред'явлено до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", який не є стороною по договору, в силу відсутності повноважень не має права приймати рішення про передачу з балансу комунальної власності на баланс ЖБК житлового приміщення належного позивачу на праві приватної власності, тому є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для відмови у позові. Представник відповідача Шевченко С.Т. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи (а.с.67) Представник третьої особи Череватенко Т.М., голова Житлово-будівельного кооперативу "Педагог", в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, мотивуючи тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], належним чином виконує свої зобов'язання по оплаті за фактично спожиті комунальні послуги, однак внаслідок того, що квартира належна позивачу перебуває на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, виникають проблеми щодо зарахування проведеної позивачем оплати за житлово-комунальні послуги, які фактично надаються ЖБК "Педагог", тому є всі підстави розірвати Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.03.2012 року, укладений між КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва та позивачем, та передати квартиру [ADDRESS] на обслуговування до ЖБК "Педагог". Представник третьої особи - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки уповноваженого представника суд не повідомила, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались. Заслухавши пояснення представників відповідача Майдадік В.Ю. та Шевченко С.Т., представника третьої особи Череватенко Т.М., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом вставлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 29 грудня 1999 року. (а.с.3-6) Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, пп. 4, 13 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору. Тобто законом визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Разом із тим законодавче визначення терміну "балансоутримувач", дане в статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", допускає можливість існування різних ситуацій, у тому числі таких, коли багатоквартирний будинок існує, а особи, що має права та несе обов'язки балансоутримувача, немає (власники квартир балансоутримувачами бути не можуть за визначенням, а договір з будь-якою юридичною особою не укладався). За відсутності вирішення в цьому Законі питання про те, хто саме має ці права й обов'язки, застосуванню підлягає частина перша статті 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", зі змісту якої випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконував попередній власник будинку. Він повинен на вимогу об'єднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс об'єднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник (територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача. Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. Як з'ясовано судом, на підставі рішення Дніпровського районного суду мста Києва від 25 жовтня 2002 року позов [PERSON] до ЖБК "Педагог" та Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва в особі ЖРЕУ №420 про стягнення зайво перерахованих коштів задоволено. Зобов'язано Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва перерахувати на користь ЖБК "Педагог" на особистий рахунок [PERSON] в ЖБК "Педагог" експлуатаційні витрати у розмірі 862 грн.26 коп. в термін до 15 грудня 2002 року. Зобов'язано Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заключити з житлово-будівельним кооперативом "Педагог" Договір про нарахування експлуатаційних витрат на квартиру [ADDRESS] підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, який зобов'язаний перераховувати ці кошти на рахунок ЖБК "Педагог". Зобов'язати КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва та ЖБК "Педагог" укласти договір в термін до 15 грудня 2002 року. (а.с.16) 01 травня 2003 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (Повірений), [PERSON] (Довіритель), Житлово-будівельним кооперативом "Педагог" (Кредитор) укладено Договір доручення про перерахування коштів.(а.с.14-15) Відповідно до предмету договору, Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобов'язання щомісячно перераховувати на рахунок Кредитора кошти, отримані від Довірителя, які він сплачує у вигляді квартирної плати. Довіритель зі свого боку зобов'язується щомісячно перераховувати на рахунок Повіреного квартирну плату (експлуатаційні випатрати) своєчасно і в повному обсязі. Кредитор приймає на себе зобов'язання прийняти на свій рахунок кошти, перераховані Повіреним. 29 березня 2012 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, в особі начальника ЖРЕО №420 Мартиненка О.В., та [PERSON], укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом Договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у [ADDRESS], а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленими тарифами у строк та умовах, що передбачені цим Договором. 01 грудня 2011 року Київською міською радою прийнято рішення за №758/6994 "Про деякі питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та передані до сфери управління Дніпровській районній у місті Києві державній адміністрації", на підставі якого створено Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва". Передано до сфери управління Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації такі комунальні підприємства, серед іншого, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва. (а.с.68) На підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 червня 2013 року за №335 "Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації", закріплено з 02 вересня 2013 року на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" об'єкти житлового та нежилого фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровського районної в місті Києві державної адміністрації та елементи зовнішнього благоустрою згідно з Додатками №1,2,3, серед іншого, житлова квартира, площею 59,30 кв.м, в будинку [ADDRESS]. (а.с.73) На підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 05 грудня 2013 року за №713 "Про організацію управління житловим та нежитловим фондом територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації", затверджено нову редакцію статуту Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", відповідно до Додатку 2; затверджено нову редакцію статуту Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, відповідно до Додатку 3; залишено на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва дебіторську та кредиторську заборгованість за товари, роботи, послуги та інші активи і зобов'язання станом на 31 грудня 2013 року; залишено на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва зобов'язання з утримання будинків, споруд, при будинкових територій і комунальних послуг, до повного розрахунку з підрядними організаціями, які проводили поточні ремонти. (а.с.72) На підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 13 грудня 2015 року за №61 "Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 №270/270 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва", закріплено з 16 лютого 2015 року на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" об'єкти житлового та нежилого фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, та елементи зовнішнього благоустрою згідно з Додатками 1,2,3. Виходячи з предмету спору, позивачем пред'явлено позов до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" з вимогами розірвати Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.03.2012 року, укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та [PERSON]; передати квартиру [ADDRESS] на обслуговування до ЖБК "Педагог"; розірвати Договір доручення про перерахування коштів від 01.05.2003 року, укладений між [PERSON], Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та Житлово-будівельним кооперативом "Педагог", мотивуючи тим, що в період з 2011 року по 2014 рік позивач сплачує послуги за утримання будинків та прибудинкової території на рахунок ЖРЕО №420, а за комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо) - на рахунок ЖБК "Педагог", в свою чергу Комунальне підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва не виконує договірні зобов'язання в частині надання послуг на утримання будинку та прибудинкової території, отримані від позивача кошти, які щомісячно перераховуються позивачем на рахунок Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, на виконання зобов'язань за Договором доручення про перерахування коштів від 01.05.2003 року, запізненням перераховуються ЖБК "Педагог", що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду про розірвання договорів, укладених з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та прийняти рішення про передачу належної позивачу на праві власності на квартиру на баланс ЖБК "Педагог". Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання, що вирішуються місцевими державними адміністраціями, визначені у статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", якою передбачено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: 1) забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; 2) соціально-економічного розвитку відповідних територій; 3) бюджету, фінансів та обліку; 4) управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики; 5) промисловості, сільського господарства, будівництва, транспорту і зв'язку; 6) науки, освіти, культури, охорони здоров'я, фізкультури і спорту, сім'ї, жінок, молоді та неповнолітніх; 7) використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; 8) зовнішньоекономічної діяльності; 9) оборонної роботи та мобілізаційної підготовки; 10) соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати. Місцеві державні адміністрації вирішують й інші питання, віднесені законами до їх повноважень. Як визначено у статті 14 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження місцевого самоврядування, делеговані їм відповідними радами. Кабінет Міністрів України в межах, визначених законами України, може передавати місцевим державним адміністраціям окремі повноваження органів виконавчої влади вищого рівня. Передача місцевим державним адміністраціям повноважень інших органів супроводжується передачею їм відповідних фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" про розірвання договорів та зобов'язати вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідач Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", як окремий суб'єкт господарювання, не виступало стороною договірних відносин, які виникли на підставі Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.03.2012 року, який укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та [PERSON], та Договору доручення про перерахування коштів від 01.05.2003 року, укладений між [PERSON], Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та Житлово-будівельним кооперативом "Педагог", тому в силу свого правового статус та обсягу делегованих органом місцевого самоврядування повноважень, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів житлового та нежилого фонду територіальної громади міста Києва, не несе відповідальності за неналежне виконання зобов'язань сторонами вищенаведених договорів, що є самостійним предметом доказування, що дає підстави відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача. В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині вимог передати квартиру [ADDRESS] на обслуговування до ЖБК "Педагог", оскільки прийняття рішення про зміну балансоутримувача житлового приміщення, яке на даний час перебуває на балансі Комунального підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", відноситься до виключної компетенції Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка діє на підставі та в межах своєї компетенції визначеної Законом України "Про місцеві державні адміністрації". Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статі 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Згідно з частиною другою статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України і, відповідно, до застосування судами загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих спорів. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва", треті особи: Житлово-будівельний кооператив "Педагог", Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про розірвання договорів та зобов'язати вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та керуючи ст.ст.19, 150 Конституції України, ст.ст.1, 4, 19, 20, 21, 26, 29, 30, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст.13, 14 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", п.п. 7, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), ст.ст.1, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: dismissed