Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 12 вересня 2003 року. Під час шлюбу у них 26 жовтня 1996 року народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2015 року відповідача зобов"язано сплачувати аліменти на її користь, на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх його доходів. Тривалий час відповідач працював на території РФ, однак він звільнився, та відрахування з заробітної плати припинились. Вважає, що на даний час існують нові обставини, які є підставами для зміни виду стягнення та збільшення розміру аліментів, зокрема син продовжує навчання, має бажання відвідувати репетиторів. Через брак коштів син не може вступити на навчання для отримання повної вищої освіти. Позивачка зазначає, що вона постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування сина, вона є пенсіонеркою, її пенсія становить мінімальний розмір . На даний час син сторін - [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання в Бердичівському будівельному ліцеї, тому враховуючи вище наведені обставини, просить суд змінити розмір та вид стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON], на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2015 року на її користь, на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Бердичівському професійному будівельному ліції з 1/4 частки всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно на 1800 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON], [INFO] двадцятитрьохрічного віку - у зв"язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В судовому засіданні позивачка предявлені позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що син на даний час навчається в Бердичівському професійному будівельному ліцеї, отримує стипендію в розмірі 400 грн. Де на даний час перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів на період навчання сина вона не знає, їй відомо, що відповідач зареєстрований в [INFO]. Вважає, що відповідач спроможній сплачувати аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно. Представник позивачки пред"явлені позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України від 12.03.2018 року ( а.с.33) . В судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, за згодою позивачки та її представника , ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ТП № 052123 від 23 листопада 1996 року ( а.с. 4). Згідно копії довідки, виданої 08.11.2017 року № 351 Бердичівським професійним будівельним ліцеєм, [PERSON] поступив 01.09.2017 року в Бердичівський професійний будівельний ліцей 2 атестаційного рівня та в даний час навчається на першому курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2018 року. Знаходиться на не повному державному утриманні ( а.с. 5,20). Як вбачається з копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2015 року , з відповідача [PERSON]стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку ( доходу) , щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року на період навчання , але не більше , ніж до досягнення ним 23-річного віку ( а.с.6). Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду , змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 199 ч. 1 СК України, передбачено , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, крім родинного зв»язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв»язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов»язання, пов»язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей , які продовжують навчання, не виникає. У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Оцінивши надані стороною позивачки докази, суд прийшов до остаточного висновку, що позивачка не довела суду спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на період навчання їхнього сина [PERSON], 26.10.1996 року в розмірі 1800 грн. щомісячно. Зокрема, позивачкою не надано суду жодних доказів в обґрунтування свої позовних вимог , що вона несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування повнолітнього сина. Не надано доказів, що повнолітньому сину у зв"язку з його навчанням в будівельному ліцеї необхідна допомога репетиторів, та з яких саме навчальних дисциплін. В порушення вимог ст. 81 ЦПК України стороною позивача не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на період навчання повнолітнього сина в розмірі 1800 грн., і що сплата аліментів у зазначеному розмірі не поставить його в скрутне матеріальне становище. Враховуючи всі зібрані у справі докази, виходячи із загальних засад цивільного судочинства справедливості, добросовісності та розумності , суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки , відповідно до ст. ст. 192,199 СК України лише спроможність батьків надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям, які продовжують навчатися, та потребують матеріальної допомоги у звязку з навчанням , породжує обовязок надавати таку допомогу, і за таких обставин суд зможе збільшити розмір аліментів , які стягуються на повнолітню дитину на період її навчання. \~ \~

Outcome: dismissed