Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Наказом директора Державного підприємства "Київський ремонтно-механічний завод", яке в послідуючому перейменовано в Державне підприємство "Київський бронетанковий завод", № 224 від 09.11.2007р. [PERSON] прийнятий на роботу обрубувачем 3 розряду, а наказом № 127 від 17.06.2015р. звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогул без поважних причин.(а.с.5,7) 13.07.2015 р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою і просив поновити на роботі в якості слюсаря 4-го розряду з ремонту бойових і спеціальних машин, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 червня 2015 року по час розгляду справи в суді. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 09.11.2007 р. працював у відповідача обрубувачем третього розряду, а з 01.12.2010 р. слюсарем з ремонту бойових і спеціальних машин. Наказом директора № 127 від 17.06.2015 р. звільнений з роботи за прогул (04.06.2015р.) без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.(а.с.5-6) Звільнення з роботи вважає незаконним у зв"язку з тим, що ніяких прогулів не здійснював. 04 червня 2015 року з дозволу майстра цеха на роботу не вийшов, здав кров, оскільки є донором. Начальнику цеха надав довідку відділення трансфузюлогії інституту хірургії та трансплантології, який ніяких претензій з приводу здачі крові не висловив. В порушення вимог статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган не зажадав від нього письмових пояснень. Наказ про звільнення виданий без попередньої згоди первинної профспілкової організації. У зв"язку з тим, що такими діями порушені його законні права наряду із поновленням на роботі, просив стягнути і середній заробіток за період з 18 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року (включно) в сумі 16039 грн. 84коп. та 1000 грн. витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач і його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON], не спростовуючи факт здачі 04.06.2015р. [PERSON] крові, проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на тому, що трудовий договір розірваний у відповідності з вимогами чинного законодавства. Стверджуючи, що позивач вчинив прогул, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» керівники підприємств, установ, організацій зобов'язані безперешкодно відпускати з місця роботи за їх заявами осіб, які є або виявили бажання стати донорами, у дні відповідного медичного обстеження і здавання крові, за винятком випадків, коли відсутність донора на його робочому місці у ці дні може призвести до загрози життю чи здоров'ю людей, до невиконання завдань, пов'язаних із забезпеченням оборони, безпеки держави та громадського порядку, до суттєвої матеріальної шкоди або інших тяжких наслідків. Стаття 14 вказаного Закону передбачає, що особа, яка виявила бажання здати кров зобов'язана не пізніше ніж за три дні до дня медичного обстеження, що проводиться перед даванням крові повідомити письмовою заявою адміністрацію за місцем роботи про свій намір пройти таке обстеження і здати кров. У такій заяві має визначити додатковий день відпочинку, передбачений частинами 2,3 ст. 9 або частинами 3,4 ст. 11 цього Закону. Заява не подається у випадках, коли особа, яка виявила бажання здати кров або її компоненти, перебуває у відпустці, відрядженні, або у разі коли її кров терміново необхідна для надання невідкладної медичної допомоги хворому, та у випадках, передбачених ч.1 ст. 19 цього Закону. Позивач такої заяви не надав. Відтак вчинив прогул. Власник вимагав від позивача надання пояснення щодо прогулу, але у зв'язку з відмовою і було 08.06.2015 р. складено акт. 24.07.2015р. ухвалою Конотопського міськрайонного суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучений директор Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" [PERSON]Л.(а.с.37) [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, але надав суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності (а.с.45). Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи ввважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом наказом № 224 від 09.11.2007 р. [PERSON] прийнятий на роботу обрубувачем 3 розряду. (а.с.5) 17.06.2015 р. наказом № 1127 з 17.06.2015р. звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.(а.с.6) Згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числi вiдсутностi на роботi бiльше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до роз"яснень, які містятся в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06 листопада 1992 р. № 9 у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Згідно п. 24. вказаної вище постанови при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Відповідно до частини 1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, а згідно ч. 9 цієї статті, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Більше того, в п. 15 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. 11.08.2015р. ухвалою суду провадження зупинене і запитана згода профспілкового органу на звільнення позивача з роботи на підставі п.4 ст 40 КЗпП України. (а.с.61) 27.08.2015р. профспілковий комітет Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" такої згоди на звільнення [PERSON]Г не дав. (а.с.67-68) Натомість суд не може погодитись з доводами представника відповідача, що рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору не обґрунтоване, а тому власник мав право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, оскільки свою відмову члени профспілкового комітету мотивували тим, що [PERSON] є почесним донором, працює сумлінно, якісно і відповідально.(а.с.67-68) Згідно довідки №021476 про надання донорам пільг 04 червня 2015 року [PERSON] здавав кров. (а.с.7) Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Заперечуючи проти позову та вказуючи на те, що звільнення позивача з роботи здійснено у відповідності з нормами закону, як відповідач так і третя особа не надали суду з цього приводу безспірних доказів і не довели в суді правильність звільнення. Відтак відповідач не довів, що трудовий договір з [PERSON] був розірваний на законних підставах. За таких підстав вимоги про поновлення на роботі підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає справу, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів. Позивач просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за два місяці вимушеного прогула з 18 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року. Згідно наданих відповідачем довідок, з якими погодився позивач, його заробітна плата за серпень, вересень становила по 4900 грн.(а.с.82) Середньоденна заробітна плата за квітень-травень 2015 року складає (4588,39 +5317,93) : 42 робочих дні=235,88 грн.(а.с.43) В період з 18 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року - 68 робочих днів. Таким чином, на користь [PERSON]Г підлягає стягненню 16039, 84 грн. (235,88 грн. х 68) середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства "Київський бронетанковий завод задовольнити. 1000 грн. витрат за допомогу адвоката підлягають задоволенню, оскільки відповідно до частини 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011р. розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, в цивільних справах-суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно із журналами судових засідань представник позивача адвокат [PERSON] приймала участь в судових засіданнях першої інстанції 24.07.2015 р. з 11.00 год до 11.35 год, тобто 35 хв.; 06.08.2015р. з 13.00 год до 14.19 год., тобто 1 год.19 хв.; 11.08.2015р. з 13.00 год до 14.00 год., тобто 1 год.; 24.09.2015р. з 13.30 год. до 14.50 год., тобто 1 год.20 хв. Відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2015 рік" мінімальна заробітна плата в липні - вересні 2015р. - 1218 грн. Отже плата за 35 хв. участі 24.07.2015 р. у судовому засіданні становить 284,20 грн.; за 1 год. 19 хв. участі 06.08.2015 р. у судовому засіданні 641,48грн.; за 1 год участі 11.08.2015р.-487,20 грн.; за 1 год. 20 хв. участі 24.09.2015 р. - 649 грн. Таким чином, плата за участь у судових засіданнях становить 2062 грн. 48 коп., а з урахуванням вартості складення позовної заяви та вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням - понад 2063 грн. 48 коп. За таких підстав з Державного підприємства "Київський бронетанковий завод у відповідності з положеннями статтей 79, 88, 388 ЦПК України на користь [PERSON] і необхідно стягнути понесені ним і документально підтверждені 1000 грн. витрат на правову допомогу. Згідно статуту, затвердженого наказом Державного концерну "Укроборонпром" від 30.07.2012р. Державне підприємство "Київський бронетанковий завод" є юридичною особою. (а.с.40-42) Отже, позов пред"явлений до належної сторони. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах сплати платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" на користь держави необхідно стягнути 487 грн. 20 коп судового збору.

Outcome: approved