Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON] (позивач за основним позовом) звернулась до суду із основним позовом, в якому зазначила, що є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] є його батьком. Раніше із відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.04. 2017 року. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із нею. Відповідач взяв дитину для спілкування та не повернув, дитина продовжує мешкати із відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок знаходиться у антисанітарному стані, опалюється пічним опаленням, при цьому відсутня вентиляційна витяжка. Вона мешкає в орендованій квартирі [ADDRESS], в якій є всі умови та меблі для проживання дитини. До того ж, вона офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток, створила нову сім'ю із [PERSON], який також працює та має дохід. Просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з нею по [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON]. До теперішнього часу вони із [PERSON] не дійшли згоди щодо місця проживання сина, з 10.02. 2017 року дитина мешкає разом із ним в будинку [ADDRESS], для дитини створені належні умови для проживання, розвитку та виховання. Він має стабільний дохід, офіційно працевлаштований, постійно піклується про дитину, перебуває із ним на лікарняному. Також зазначив, що з лютого 2017 року [PERSON] не надавала матеріальної допомоги на утримання сина, а тому він звернувся до суду із позовом про стягнення з неї аліментів. При цьому [PERSON] отримувала щомісячну державну допомогу при народженні дитини, яку витрачала не за цільовим призначенням на дитину, а на власні потреби. [PERSON] також не опікується своїм сином від іншого шлюбу - [PERSON], який мешкає разом із бабусею. Щодо доньки [PERSON] відповідач взагалі позбавлена батьківських прав. Зазначив, що проживання сина [PERSON] із ним відповідає інтересам дитини, а тому просив визначити із ним місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач за основним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вважає, що син повинен проживати із нею, оскільки в неї набагато комфортніші умови, ніж у [PERSON]. Також зазначила, що у відповідача неналежні умови проживання для дитини, в тому числі опалення пічне, в будинку на стінах грибок, що впливає на часті захворювання дитини, мається заборгованість за електричну енергію. Так вона під час перебування у шлюбі із [PERSON] та після народженні дитини [PERSON] мешкала по [ADDRESS]. У лютому 2017 року вона пішла від [PERSON] та забрала дитину. Спочатку вона разом з дитиню мешкала у гуртожитку у своєї подруги. В лютому 2017 року [PERSON] взяв дитину та не повернув її. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано в квітні 2017 року. Крім того, за рішенням суду з неї стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON]. Також зазначила, що на лікарняні із дитиною дійсно ходив [PERSON] та тільки через те, що він був офіційно працевлаштований. Станом на лютий 2017 року вона отримувала заробітну плату у розмірі 3200 гривень та допомогу по народженню дитини у розмірі 1400 гривень щомісячно, при цьому допомогу витрачала на власні потреби. Вона має трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає у м. Запоріжжі та відносно неї її позбавили батьківських прав; сина [PERSON], [INFO], який навчається у ліцеї та мешкає у її матері, оскільки коли він мешкав із нею та [PERSON], то з останнім вони не знаходили спільну мову; та сина [PERSON]. Ще одна її дитина померла у віці 6 років. На запитання представника відповідача за основним позовом пояснила, що в неї дійсно були проблеми зі зловживанням алкоголю, однак вона на обліку в наркологічному диспансері не перебувала. Коли мешкала разом із [PERSON] вона вживала приблизно по одній пляшці горілки в день, оскільки останній не приділяв їй належної уваги. Зараз вживає спиртні напої тільки по святам. Також пояснила, що дійсно був випадок, коли вона прийшла за дитиною у стані алкогольного сп'яніння, та впала, але це сталось не через стан сп"яніння, а тому, що її штовхнула дитина. У лікарню вона також приходила у нетверезому стані, але це було 1-2 рази. В неї дійсно був один раз приступ епілепсії на фоні нервового зриву після вживання спиртних напоїв. Представник позивача за основним позовом [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, в судовому засідання пояснив, що позивачка звернулась до нього за юридичною допомогою, зазначивши, що дуже переживає за сина, оскільки він проживає у антисанітарійних умовах, проводка погано зроблена, пічне опалення, задимленість в будинку, є перебої із освітленням приміщення, водопостачання в будинку відсутнє. Дитина хворіє постійно, а тому вона хоче захистити здоров'я дитини, щоб він не хворів, оскільки дитина не відвідує два місяці дитячий садок. Крім того зазначив, що позивачка має комфортне житло, має продукти харчування, а також і вона і її чоловік працевлаштовані, отримують стабільну заробітну плату, характеризуються добре. Дитячий садок, який відвідує дитина, розташований у безпосередній близькості до їх місця проживання. Позивачка не заперечує проти того, щоб батько дитини його відвідував за її місцем проживання та приймав участь у вихованні дитини. В свою чергу [PERSON] не дозволяє їй відвідувати дитину, спілкуватися із нею та навіть зайти до будинку, щоб переконатися на власні очі, що умови в будинку змінилися на краще. Просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за основним позовом (позивач за зустрічним) [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та заперечував проти їх задоволення. Свій позов підтримав та просив його задовольнити. В обгрунтування пояснив, що вони із [PERSON] познайомилися у 2010 році, приблизно з цього часу вони стали проживати разом. Через деякий час з ними став проживати син [PERSON] - [PERSON], якого він влаштував у школу, все було добре, проблем не виникало. Під час вагітності [PERSON], коли вона перебувала на сьомому місяці, він поїхав до села на 10 днів, а після повернення дізнався про те, що [PERSON] перебуває у лікарні із загрозою викидню через зловживання спиртними напоями. [PERSON] вона народила на восьмому місяці, та у дитини була гемангіома на губі, що за думкою лікаря було спровоковано вживанням матір"ю спиртних напоїв під час вагітності. Для лікування цієї хвороби [PERSON] самостійно із дитиною їздив кожні три місяці до м. Дніпра, і так до виповнення дитині 2 років 6 місяців. Щодо посилання позивачки на те, що він забрав в неї дитину, він пояснив, що у лютому 2017 року [PERSON] попросила побути із дитиною, оскільки вона повинна була їхати до села. В понеділок [PERSON] повинен був привезти [PERSON] та дізнався, що [PERSON] нікуди не поїхала та отримавши щомісячну допомогу по народженню дитини, всі вихідні вживала спиртні напої. Також зазначив, що не хоче щоб [PERSON] виховувала їхню дитину, оскільки вона не дбає про жодного зі своїх дітей, зловживає спиртними напоями та в неї були випадки епілепсії. Щодо умов проживання дитини, то він постійно поліпшує житлові умови - в цьому році він перекрив дах будинку, прибрав грибок зі стін, в дитини є окрема кімната, є письмовий стіл, шафа, диван, комп'ютер, маються його особисті речі, є запас продуктів. У вихованні дитини допомагає сестра та мати [PERSON]. Також пояснив, що отримує аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Представник відповідача за основним позовом (позивача за зустрічним) - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити, а у задоволенні основного позову просив відмовити. Суду пояснив, що визначення місця проживання дитини із батьком буде відповідати інтересам дитини. [PERSON] добре характеризується, працевлаштований, забезпечує належні умови для проживання та розвитку дитини в будинку, в якому син мешкає з народження. [PERSON] працює над тим, щоб покращити умови проживання дитини. Будинок в найближчому майбутньому буде у нього у власності, оскільки на даний час не вистачає коштів на оформлення договору дарування. [PERSON] хвилюється за стан здоров'я дитини, орієнтується у захворюваннях сина та засобах лікування. Також зазначив, що на даний час нема підстав для передачі дитини матері, оскільки вона вживає спиртні напої, мав випадок епілепсії. За період проживання дитини із батьком з лютого 2017 року вона не турбувалася за дитину, та з її відповідей вбачається, що вона не хоче виховувати дитину. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради Солоха І.Г., яка діє на підставі довіреності, в суді пояснила, що з цією родиною ССД зустрілася вперше в лютому 2017 року, коли [PERSON] звернувся до служби з приводу того, що його дружина зловживає спиртними напоями та періодично уходить з дому. Служба виходила за двома адресами батьків. У гуртожитку, де тимчасово мешкала [PERSON], не було умов, оскільки там був лише один диван, при тому, що там мешкали ще її подруга з її чоловіком, проте наявні були продукти харчування. З витребуваних службою характеристик на [PERSON] з дитячого садочку та лікарні вбачається, що дитина відноситься до категорії дітей, які часто хворіють, при цьому станом здоров'я дитини та її розвитком цікавиться та займається батько дитини - [PERSON] Мати дитини двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов"язків та вчинення насильства в родині, встановлений факт витрачання нею державної допомоги у зв"язку із народженням дитини не за призначенням. Щодо житла [PERSON], то в ході обстеження встановлено, що в будинку чисто, тепло, у дитини є окрема кімната, є іграшки, необхідний продуктовий запас. Стосовно житла [PERSON], то обстеженням встановлено, що вона мешкає в орендованому житлі, в якому є всі умови, однак у ванній кімнаті немає опалення, є два дивани, два комплекти постільного, наявний запас продуктів. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. (Т. № 1, а.с.4) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.04. 2017 року. (Т. № 1, а.с.5) З свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклала шлюб із 13.06. 2017 року із [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]". (Т. № 1, а.с.6) Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показав, що знає [PERSON] та його колишню дружину. [PERSON] охарактеризував як порядну, чесну людину, яка дбає про свою дитину. Також зазначив, що йому відомо про той випадок, коли [PERSON] прийшла за дитиною у дитячий садок у нетверезому стані. Після цього він також став звертати увагу на те, що від [PERSON] часто буває запах алкоголю. Йому також відомо, що [PERSON] йшла з дому на тиждень, а з двома дітьми залишався [PERSON]. Вважає, що [PERSON] хоче повернути собі дитину лише задля того, щоб не сплачувати аліменти та повернули виплату допомоги по народженню житини. В суді свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] знає три роки. Наразі [PERSON] проживає із батьком [PERSON], який добре характеризується, дбає про дитину та опікується нею. [PERSON] із дитиною мешкала у неї в гуртожитку в лютому 2017 року, протягом приблизно трьох тижнів, а потім дитину забрав [PERSON]. [PERSON] не забрала дитину в нього. Під час сумісного проживання, [PERSON] вживала разом із ними спиртні напої, декілька разів це відбувалось в присутності дитини. Також пояснила, що вона змушена була вигнати [PERSON], оскільки остання зійшлася із її чоловіком. Коли вона пішла, то чоловік пішов за нею, зараз вони одружені та проживають у орендованому житлі. [PERSON] також є схильним до вживання спиртних напоїв. Свідок [PERSON] суду показав, що у 2014 році йому зателефонував [PERSON] та розповів, що у його дружини [PERSON] вдруге за день стався приступ епілепсії. "Швидку допомогу" він не викликав вдруге, оскільки "швидка" вже приїжджала в цей день та лікар порадив звернутись до наркологічного диспансеру, оскільки вони не виїжджають до людей, які зловживають алкоголем. Він дізнався з інтернету яку допомогу потрібно надавати в такому випадку, придбав ліки та привіз [PERSON]. Зайшовши до будинку, він побачив дезорієнтовану [PERSON], яка лежала на дивані, та переляканих дітей. Зі слів [PERSON] йому стало відомо, що вона багато вживала спиртних напоїв, а коли перестала, це спровокувало приступ епілепсії. Також зазначив, що бачив декілька разів [PERSON] з різними чоловіками, із нею був і малолітній [PERSON], що на його думку суперечить загальноприйнятим моральним засадам та принципам. Також зазначив, що приходив до родини, коли вони мешкали разом, та бачив, що [PERSON] часто вживала спиртні напої із подружками. [PERSON] охарактеризував як порядного, серйозного, відповідального чоловіка, в якого золоті руки, ніколи не зловживає спиртними напоями, а зараз взагалі не вживає алкоголю. Також зазначив, що [PERSON] пропонував [PERSON] лікування від алкогольної залежності, однак вона не хотіла проходити лікування. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є матір'ю [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON], та допомагає у його вихованні. Їй відомо, що під час вагітності [PERSON] вживала спиртні напої, у зв'язку із чим в неї була загроза викидню. Також зазначила, що була свідком таких ситуацій, коли дитина у два роки при тому, що мати була вдома, гралася ножицями та [PERSON] не наглядала за дитиною. Крім того, їй відомо, що [PERSON] уходила з дому на декілька днів, залишивши двох дітей на [PERSON], а також вживала спиртні напої. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] зараз мешкає в будинку [ADDRESS], який раніше належав її матері. Коли помирала її матір, то просила цей будинок залишити [PERSON], на що вона не заперечує та має намір переоформити право власності на цей будинок. Коли у [PERSON] була пожежа та згорів належний йому будинок №12, вона віддала йому ключі від буд.№14 та документи, та дозволила там жити без визначення часу. Цей будинок повністю є жилим, там є електрика, мається пічне опалення, є вікна, двері, тобто там можна проживати та в цьому будинку до цього завжди мешкали її родичі. В цьому році [PERSON] відремонтував дах, побудував огорожу. В цьому будинку він мешкає разом зі своїм сином. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] зловживала спиртними напоями, кидала дитину та уходила з дому на декілька днів. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно статті 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в період часу з 25.02. 2017 року по 25.08. 2017 року орендувала квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором від 25.02. 2017 року. З довідок з КЛПУ "Міська психіатрична лікарня" від 13.10.2017 року, що ані [PERSON], ані її чоловік [PERSON] не зверталися за психіатричною допомогою, на обліку у КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя" не перебувають. Як слід з довідки № 3008, № 3009; з довідки-характеристики за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає; з довідки з місця роботи [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе старанними та сумлінними робітниками; з довідки про доходи [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останні мають постійний заробіток. (Т.№1, а.с.7-8,9,10,11,13-14,55,65,66,67,68,69) З акту обстеження умов проживання від 14.12. 2017 року за адресою: [ADDRESS] вбачається, що умови проживання в родині [PERSON] задовільні, наявні умови для проживання малолітнього сина [PERSON]. (а.с.70) Судом під час судового засідання встановлено та це не спростовано сторонами, що [PERSON] зловживала спиртним напоями, в тому числі дозволяє собі вживати спиртні напої в присутності малолітньої дитини. Крім того, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та ст.173-2 КУпАП, що підтверджено відповідними постановами Приморського районного суду м.Маріуполя від 22.03.2017 року та 11.04.2017 року. Також під час судового засідання позивачем [PERSON] не заперечувався факт витрачання грошових коштів у вигляді державної допомоги при народженні дитини на свої власні потреби. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 21.05. 2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно старшої доньки [PERSON]. (Т.№1,а.с.38,39,51) Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.05. 2017 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини зі всіх видів її доходів. Так в мотивувальній частині рішення, судом було встановлено, що за період часу з лютого по травень 2017 року [PERSON] продуктів харчування для дитини не придбала, жодної участі в лікування дитини не брала. (а.с .Т.№2, а.с.7-9) Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Однак, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини». Оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. З Акту бесіди з малолітнім [PERSON] в присутності батька [PERSON] вбачається, що в силу свого віку дитина не може визначити для себе з ким із батьків він хоче проживати, в ході бесіди з дитиною встановлено, що малолітній [PERSON] любить і маму, і тато, з якими йому подобається проводити час. Негативних емоцій відносно батьків дитина не проявляла. (Т.№1,а.с.74) З характеристики на дитину [PERSON], [INFO], виданої дошкільним учбовим закладом № 1(16) "Чайка" ДП "Маріупольським морський торгівельний порт" від 24.02.2017 року вбачається, що цікавиться вихованням та успіхами дитини батько [PERSON] Мати неодноразово приходила до дитячого садочку у нетверезому стані, у зв'язку із чим проводилася бесіда із матір'ю дитини. [PERSON] на обліку ані у КЛПУ "Міська психіатрична лікарня", ані у КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя" не перебуває, має постійний дохід та працевлаштований у ДП "Маріупольський морський торгівельний порт", характеризується позитивно, як за місце роботи, так і місцем проживання по [ADDRESS]. (Т.№1,а.с.35,36, т.№2, а.с.14,15,16) Крім того, суд враховує, що батько дитини [PERSON] орієнтується у захворюваннях сина [PERSON], перебуває постійно на лікарняному із сином, піклується про стан здоров'я дитини, та відповідно до Акту обстеження має задовільні умови для проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. (т.№1, а.с.71) Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 19.12.2017 року, комісія вважає, що в інтересах малолітнього [PERSON], доцільно визначити його місце проживання із батьком - [PERSON]. Встановивши всі вищевикладені обставини, врахувавши ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітного сина [PERSON], суд вважає доведеним, що батько [PERSON] протягом останнього часу виявляє більшу увагу до сина, і турботу про нього та, маючи постійний дохід та житло, спроможний забезпечити дитині кращі матеріально-побутові умови та умови для навчання й розвитку в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, що відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому вважає необхідним з метою захисту прав дитини та в її інтересах визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком - [PERSON] У зв"язку із цим, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні основного позову [PERSON] та задовольнити зустрічний позов [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням зустрічного позову, суд стягує з відповідача [PERSON] за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved