Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], про поділ майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.07.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], про поділ майна подружжя; відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07.07.2016 року в частині вирішення позовних вимог щодо поділу рухомого майна скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07.07.2016 року залишено без змін. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В. та ухвалою суду від 15.03.2017 року справу прийнято до провадження. 24.05.2017 року позивач [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій на підставі ст. ст. 63, 69-71 СК України та ст. 372 ЦК України просить: - визнати спільним майном подружжя меблі та побутову техніку: маршові сходи, двері, мийку «Campus», кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою, кондиціонер "York" Man-Mon 45, спальний гарнітур "Alfona group Florida", меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", стіл "Mesa de", два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217; - поділити спільне з відповідачем рухоме майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; - визнати за ним право власності на кондиціонер "York" Man-Mon 45, спальний гарнітур "Alfona group Florida", меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", стіл "Mesa de"; - визнати за [PERSON] право власності на маршові сходи, двері, мийку «Campus», кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою, спальний гарнітур "Alfona group Florida", два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217; - зобов'язати відповідача передати позивачу кондиціонер "York" Man-Mon 45, спальний гарнітур "Alfona group Florida", меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", стіл "Mesa de". При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за період якого подружжям було придбано майно, яке позивач вважає спільним майном подружжя. Оскільки все майно подружжя знаходиться у квартирі за адресою: [ADDRESS], та позивач не має змоги ним вільно користуватися, він змушений звернутися до суду із позовом. Ухвалою суду від 23.08.2017 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та доручено Київському відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити вихід за адресою: [ADDRESS], для встановлення та опису майна за списком. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнену позовну заяву підтримали та просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, так як пояснила, що все майно, яке позивач бажав поділити із дружиною було ним вивезено із квартири самим позивачем, що було встановлено іншим судом під час розгляду справи про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Вказані обставини, на думку представника, встановлені відповідними судовими рішеннями. Крім того, представник відповідача просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті у справі ухвалою суду віл 23.08.2017 року. Вислухавши учасників справи, які з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.1983 року по 13.06.2007 року, що вбачається із відповідних свідоцтв /том 1 а.с. 16-17/. На підтвердження пояснень позивача про придбання сторони у період шлюбу рухомого майна, яке позивач просить визнати спільним сумісним майном, судом досліджено: -Фотокартки меблів /том 1 а.с. 40-43/; -Договір № б/н від 19.10.2004 року, предметом якого є постачання та монтаж канального кондиціонера "York" Man-Mon 45; вартість 4545 у.о. /том 1 а.с. 88-89/; -Договір підряду на виготовлення столярних виробів № 7/05 від 30.01.2005 року, предметом якого є виготовлення та встановлення сходів (дуб) та дверей 5 шт. (сосна) /том 1 а.с. 90-93/; -Специфікація до договору № 203, згідно якої придбано "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", "Mesa de", вартістю 6750 євро /том 1 а.с. 94/; -Квитанції до прибуткового касового ордеру за грудень 2004 року по січень 2005 року /том 1 а.с. 95/; -Договір № 29 від 24.11.2004 року, предметом якого є кухня з фасадами з ольхи та африканського профілю /том 1 а.с. 96-99/ та квитанції до прибуткового касового ордеру за кухню /том 1 а.с. 100/; -Телевізор «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 від 10.07.2005 року /том 1 а.с. 101, том 2 а.с. 69/; -Фото таблиці /том 2 а.с. 62-66/; -Калькуляція на проведення робіт по монтажу системи кондиціонування та вентиляції квартири /том 2 а.с. 68/. На виконання ухвали суду про забезпечення позову від 23.08.2017 року судом досліджено постанову Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.10.2017 року про закінчення виконавчого провадження. З постанови вбачається, що державним виконавцем здійснено опис та арешт майна за адресою: [ADDRESS], а саме: -Кондиціонер "York" Man-Mon 45; -Кухня з фасадами з ольхи та африканського профілю; -Спальний гарнітур, виробника встановити не вдалося; -Меблева стінка; У постанові державного виконавця зазначено, що шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria" та стіл "Mesa de" у квартирі не виявлено. У кухню вмонтована мийка, марку (виробника) якої встановити не виявилося можливим. Судом досліджено також постанову Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.09.2017 року про опис та арешт майна боржника, акт державного виконавця від 14.09.2017 року. У ході виконавчих дій [PERSON] надала письмові пояснення від 14.09.2017 року, в яких повідомлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] вивіз з квартири частину меблів, а саме: стіл, який входив до гарнітуру «Zaragosa Moscu Chapa»; 2 тумби. [PERSON] зазначає, що мийка «Campus» була поломана та викинута на смітник, у зв'язку із чим, обладнана нова мийка. Крім того, [PERSON] вказує, що при розірванні шлюбу позивач вивіз ще інші меблі, які не входять до предмету даного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює пояснення сторони відповідача щодо часткового вивезення позивачем речей із квартири при розірванні шлюбу, пошкодження майна та його заміну, оскільки на підтвердження своїх доводів у цій частині відповідачем на виконання положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів. У ході розгляду справи судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала справа № 520/9403/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 року відмовлено у задоволені позову. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 року встановлено, що під час шлюбу позивачем придбано кондиціонер „YORK" MAH-MOH 45, спальний гарнітур „ALFONA GROUP FLORIDA", меблевий гарнітур „ZARAGOSA MOSCU CHAPA DE OLIVA", який складається з меблевої стінки „LIBERIA L330XH226XP46", шість стільців „SILLA TRIANA CON MARGUE-TERRIA" з столом „MESA DE" та кухню з фасадами з вільхи та африканського профілю, які встановлені за угодою подружжя в квартирі, у якій на той час мешкало подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд не приймає до уваги пояснення сторони відповідача з посиланням на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2014 року у справі № 520/16239/13-ц, оскільки вказаним рішенням не встановлено обставин, які мають значення для вирішення даної справи. Таким чином, судом встановлено, що подружжям [PERSON] за період шлюбу будо придбано наступне майно: -Маршові сходи, двері, мийку «Campus»; -Кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; -Кондиціонер "York" Man-Mon 45; -Меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", стіл "Mesa de"; -Спальний гарнітур "Alfona group Florida"; -Два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Стосовно позовних вимог [PERSON] про поділ майна подружжя, суд зазначає наступне. Суд встановив, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 63, 69-71 України. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Положеннями п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Окрім того, відповідно до п. 23 вказаної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Таким чином, оскільки подружжя [PERSON] не домовилися про порядок поділу майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Проаналізувавши детально позовні вимоги [PERSON], враховуючи здійснений держаним виконавцем, на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, опис майна, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на: - Кондиціонер "York" Man-Mon 45; -Меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46"; а за [PERSON] визнати право власності на: -Маршові сходи, двері, мийку «Campus»; - Кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; - Спальний гарнітур "Alfona group Florida"; - два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. При цьому суд враховує, що у постанові державного виконавця від 20.10.2017 року зазначено, що шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria" та стіл "Mesa de" у квартирі не виявлено. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Стосовно заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне. У ході розгляду справи судом застосовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року, а саме: - накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]; -накладений арешт на автомобіль Kia Picanto, д/н [NUMBER], 2005 випуску, який належить [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, враховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року залишено без змін в частині нерухомо майна, то суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року, підлягають скасуванню. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року накладено арешт на майно: -Кухня з фасадами з ольхи та африканського профілю з мийкою "Campus"; -Кондиціонер "York" Man-Mon 45; -Спальний гарнітур "Alfona group Florida" -Меблевий гарнітур "Zaragosa Moscu Chapa de Oliva", який складається з меблевої стінки "Liberia L330XH226XP46", шість стільців "Silla Triana con Margue-Terria", стіл "Mesa de". Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року, продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: partial