Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей. Вони з відповідачем проживають за різними адресами. Більше року відповідач не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, в добровільному порядку надавати допомогу на утримання дітей систематично не бажає. Діти перебувають на її, позивача, повному утриманні. Відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців, крім спільних дітей, немає. Він є матеріально забезпеченою особою, має нерегулярний дохід в розмірі не менше 12000-17000 грн. на місяць, оскільки виїжджає на сезонні заробітки за межі України. З огляду на наведене вона, позивач, вимушена звернутися до суду для примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з"явилася, її інтереси представляла представник. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення в якості свідка про те, що зі слів довірительки їй відомо, що сторони на протязі року проживають окремо, з цього часу відповідач не провідував дітей, матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Позивач не може самостійно утримувати дітей, оскільки крім спільних дітей з відповідачем має ще двоє дітей на утриманні. Стан здоров"я дітей та відповідача добрий. Під час перебування сторін у шлюбі відповідач виїжджав на заробітки за межі України та його дохід становив 12000-17000 грн. на місяць. На даний час довірительці відомо, що відповідач має аналогічний дохід, він їздить на заробітки за кордон та працює на території України. Інших дітей чи утриманців у відповідача немає. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився. 19.10.2016 року від відповідача до суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності (а.с. 25) та заперечення на позовну заяву (а.с. 26). Згідно заперечення відповідач позов визнав частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей не більше 30 % прожиткового мінімімуму для дітей відповідного віку. Зокрема, зіслався на те, що позовні вимоги щодо розміру його доходу, не стверджені доказами та не відповідають дійсності. Він не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, посильно надає таку. У зв"язку з тим, що не має регулярного доходу, майно (земельну ділянку) залишив позивачеві та дітям, розмір аліментів, заявлений у позові, для нього є нереальним. Заслухавши пояснення представника позивача, допитаної як свідка, з"ясувавши обставини, дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 04.09.2003 року, [PERSON] - 16.05.2006 року. Їхніми батьками є сторони у справі. Діти сторін проживають з позивачем. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач не є офіційно працевлаштованим, проте є працездатною особою. Інших дітей чи утриманців у відповідача немає. Домовленості про сплату відповідачем аліментів на утримання дітей в позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, допитаної як свідка, а також дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] (а.с. 5, 6), іншими письмовими доказами. Наведені позивачем у позовній заяві обставини щодо розміру доходу відповідача не доведені. Пояснення представника позивача в цій частині в якості свідка не є належним доказом на підтвердження відповідної обставини. Заперечення відповідача щодо того, що він надає грошову допомогу на дітей не підтверджені доказами. В частині відсутності жодного доходу заперечення відповідача є суперечливими, оскільки поряд із зазначенням про відсутність доходу, вказано про його нерегулярність. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом відповідач ухиляється від виконання даного обов"язку, тому позов в частині стягнення з відповідача аліментів є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, які проживають з матір"ю, матеріальне становище відповідача, який не працевлаштований, проте є працездатною особою, відсутність у відповідача інших дітей чи осіб, які б перебували на його утриманні, часткове визнання позову відповідачем, та,

Outcome: partial