Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

28 вересня 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Чапаєвській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом № 33. Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO]. За час перебування у шлюбі на спільні кошти вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], який зареєстрували на ім'я [PERSON] Окрім будинку ними було придбано ряд іншого майна, яке є предметом позовних вимог. Враховуючи те, що сторони не можуть дійти спільної згоди щодо добровільного поділу спільнонажитого майна, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила в процесі судового розгляду, в якому просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на майно подружжя, розділити спільне сумісне майне подружжя, визнавши за [PERSON] право особистої власності та виділити в натурі: - житловий будинок з надвірними будівлями в по [ADDRESS], вартістю 100 000 грн., - один холодильник «Міхаде» - вартістю - 1500 грн., - один телевізор «Томсон» - 1000 грн., - спальний гарнітур -5000 грн., - м'який куточок (диван і два крісла) - 1500 грн., - мікрохвильову піч - 500 грн., - комп'ютер - 4000 грн., - одна пральна машина - 1000 грн., - брус 6/12 - 62 штуки довжиною 6 м. - 10000 грн., - кондиціонер «Сатурн» - 3000 грн., - три супутникових антени - 2500 грн., - двері міжкімнатні 3 шт. - 1200 грн., - водонагрівач електричний - 800 грн., - плита електрична кухонна АEG - вартістю 1500 грн., - янтар необроблений 2,400 кг вартістю 48000 грн., - янтар оброблений - 4,200 кг вартістю 84000 грн., - лом срібла 130 г вартістю - 650 грн., - ящик з інструментами вартістю 150 грн., - станок вартістю 300 грн., - шліфмашинка - 400 грн. а всього на загальну суму - 267000 грн. Визнати за [PERSON] право особистої власності та виділити йому в натурі: - 23/100 частини житлового будинку [ADDRESS] та приватизована земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,0155 га. вартістю 65 000 грн.; - три холодильника загальною вартістю - 4500 грн., - дві морозильних камери - 3000 грн., - три телевізора - 3000 грн., - м'який куточок (диван і два крісла) - 1500 грн., - комп'ютер - 4000 грн., - вісім пральних машин - 4000 грн., - п'ять точильних станків - 2000 грн., - станок точильний великий - 5000 грн., - станок фрезерний - 8000 грн., - станок свердлильний - 1000 гри., - два деревообробних станка - 10000грн., - рейсмус - 2500 грн., - електрокара - 7000 грн., - електродриль - 6 штук - 1500 грн., - два перфоратора - 1600 грн., - електричну та бензинову газонокосилки - 2000 грн., - труби мідні, 32 дюйма, 24 шт. х 4 м -14400 грн., - труби мідні, 22 дюйма, 50 м - 4000 грн., - два мотори до автомобіля «Опель» - 5000 грн., - три трансмісії до автомобіля «Опель» - 4000 грн., - три кисневих балони - 800 грн., - чотири автоклави -3000 грн., - причіп саморобний для перевезення автомобілів - 15000 грн.. - автомобіль «Форд Транзит», 2007 року випуску, д.н. - АВ 3245АР - 70000 грн., - станок для виробництва рослинного масла - 30000 грн., - стіл для очистки зерна - 30000 грн., - машина для виробництва крупи (ЗШМ) - 25000 грн., - дві машини для очистки зерна (СМ) - 30000 грн., - калібровочна машина - 15000 грн., - 22 вулика - 10000 грн., - дошка липова - 12 м.куб. - 25000 грн., - добудова та ремонт по [ADDRESS] - 100000 грн. - пінопласт 15 м. куб. -20000 грн., - керамічна плитка - 150 м.кв. - 15000 грн., - двері металеві - 3 шт. - 4000 грн., - два компресори - 2000 грн., - інструмент для установки і ремонту холодильного обладнання і кондиціонерів - 10000 грн., - обладнання для виробництва біопалива - 30000 грн., - електродриль - 2 штуки - 500 грн., - стіл для очистки зерна - 40000 грн., - машина для виробництва крупи (ЗШМ) - 25000 грн., - машина для очистки зерна (СМ) - 15000 грн., - бетонозмішувач - 2000 грн., - машина для сушки зерна - 30000 гри., - бункер для зберігання зерна 15000 грн., - янтар необроблений 2,400 кг вартістю 48000 грн., - янтар оброблений - 4,200 кг вартістю 84000 грн., - янтар в подрібненому вигляді 37,500 кг вартістю 9250 грн., - лом срібла 130 г вартістю - 650 грн., - автомийка "Karcher" вартістю 200 грн., - ящик з інструментами вартістю 150 грн., - станок вартістю 300 грн., - станок заточний - 200 грн., а всього на загальну суму - 857200,00 грн. Для вирівнювання долей в спільному сумісному майні подружжя, просила стягнути із відповідача на її користь 150000 грн., усі витрати, понесені нею по даній справі. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення суду, яким визнати за ним в натурі право приватної власності на 1/2 частки з 23/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] житловою площею -54,6 кв. м., загальною площею 125,1 кв. м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда-а-1, а-3, сарай- Г. Враховуючи те, що дані позовні вимоги стосуються одного й того ж предмету спору, суд на підставі ухвали про об'єднання позовних вимог в одне провадження від 18.03.2014 року, вказані позови розглядає в одному провадженні. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Крім того вони дійшли спільної згоди з відповідачем щодо вартості та кількості майна, яке підлягає поділу, оскільки відповідач зазначив, що деякі речі не варті тієї суми, яка була нею зазначена у позовній заяві. Позивачка [PERSON] та її представник заперечували щодо того, що обладнання, яке знаходиться в робочому приміщенні, розташованому в [ADDRESS] та призначене для роботи із зерновими культурами не належить [PERSON] та зазначили, що дане обладнання дійсно ним особисто було придбане та використовувалось в процесі зайняття підприємницькою діяльністю. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема відповідач суду пояснив, що пральних машин, замість вказаних позивачкою 9 в наявності є лише 8, загальною вартістю 1000 грн., оскільки деякі з них перебувають у неробочому стані, вартість чотирьох холодильників складає 4000 грн., великий токарний станок коштує 3000 грн., фрезерний станок - 1500 грн., свердлильний - 500 грн. Мідні труби не наявні у вказаній в позовній заяві кількості, а існує лише 10 м. мідних труб вартістю 1000 грн., та металеві - 400 грн. Вартість автоклавів складає 1000 грн., а вулики в наявності 9 штук по 250 грн. кожен. Крім того, відсутній інструмент для установки та ремонту холодильного обладнання, бензинова газонокосилка відсутня, однак наявна бензопила "Штіль" вартістю 1000 грн. Крім того [PERSON] зазначив, що подружжям також було придбано автомобіль "Опель", який в подальшому розібрано на запасні частини, деякі з яких включено позивачкою до переліку спільного майна. Також позивач пояснив, що з метою зайняття підприємницькою діяльністю він орендував приміщення, розташоване в [ADDRESS] та здавав частину даного приміщення в суборенду підприємцю ФОП "[PERSON]" з м. Гайворон Кіровоградської області, який у даному приміщенні розмістив обладнання для переробки злакових культур, а тому дане обладнання не може бути спільною сумісною власністю його та бувшої дружини [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що будучи подружжям ще з 90-х років перебували у дружніх стосунках з [PERSON], який запропонував їм використати в якості суборендарів, орендоване ним приміщення по [ADDRESS]. На дану пропозицію вони погодились, оскільки для зайняття підприємницькою діяльністю їм необхідно було саме таке приміщення, а тому, вони розмістили у ньому обладнання для роботи із зерновими культурами, та згодом передали усе обладнання у сину [PERSON], для продовження роботи у даній галузі, так як він сам почав займатись підприємницькою діяльністю. Залучений до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] суду пояснив, що дійсно являється фізичною особою - підприємцем та на підставі суборенди використовує приміщення, яке орендує відповідач в [ADDRESS]. В даному приміщенні наявне його обладнання, яке використовується для обробки та сортування зернових культур. Зокрема, зі списку майна, яке підлягає поділу подружжям [PERSON], йому належить: - стіл для очистки зерна - 30000 грн., - машина для виробництва крупи (ЗШМ) - 25000 грн., - дві машини для очистки зерна (СМ) - 30000 грн., - калібровочна машина - 15000 грн., - обладнання для виробництва біопалива - 30000 грн. - стіл для очистки зерна - 40000 грн., - машина для виробництва крупи (ЗШМ) - 25000 грн., - машина для очистки зерна (СМ) - 15000 грн., - машина для сушки зерна - 30000 гри., - бункер для зберігання зерна 15000 грн., - електрокара 7 000 грн. Про те, що у приміщенні, яке він використовує як суборендар було проведено опис майна державним виконавцем він дізнався лише у грудні 2013 року. При його описі присутнім не був. Свідок [PERSON] суду пояснила, що до 1995 року була дружиною відповідача, а під час розірвання шлюбу спільнонажите майно залишила йому, про що було складено акт, який вона підписала, оскільки з чоловіком залишилися проживати їх діти та він взяв на себе наявні у подружжя борги. За час шлюбу вони придбали житловий будинок в [ADDRESS], де побудували гараж та промислову морозильну камеру, однак дане нерухоме майно за час шлюбу не оформляли. Чи є майно, яке вони тоді ділили у будинку зараз вона не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що являється пасинком відповідача та сином [PERSON] Коли його мати та відповідач перебували у шлюбі, він отримав у спадок від свого батька житловий будинок, який продав. Кошти від продажу будинку він віддав [PERSON], який йому пообіцяв, що він вкладе їх у спільний з ним бізнес. Згодом вони придбали приміщення в [ADDRESS] та почали там проводити ремонтні роботи та будувати піднавіс. Коли він пропрацював близько 6 місяців, вітчим посварився з ним та вигнав його не надавши коштів, які він вклав у спільну справу. При цьому впевнений, що все наявне у тому приміщенні обладнання придбане саме за його кошти. [PERSON] та [PERSON] він там бачив декілька разів та вважає що станки [PERSON] придбав саме у них, хоча фактичної купівлі не бачив. [PERSON] допитаний в судовому засіданні в якості свідка на задані питання суду пояснив, що близько трьох років тому на запрошення друга [PERSON] почав працювати без оформлення трудового договору у ФОП "[PERSON] в [ADDRESS], де пропрацював близько трьох місяців. Під час роботи його було залучено до перевезення станків з м. Гайворон Кіровоградської області в [ADDRESS]. При цьому погрузкою та вивозом станків керував сам [PERSON], однак кому саме вони належать пояснити не зміг. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в період з 1995 по 2012 рік сторони перебували у шлюбі та за період шлюбу придбали майно, яке в добровільному порядку після припинення шлюбних відносин розділити не можуть. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до п.22 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи те, що сторони під час розгляду справи в суді дійшли згоди щодо вартості майна, яке підлягає поділу, клопотання про призначення експертизи для визначення вартості вказаного спірного майна не заявляли, тому суд бере до уваги визначену ними за погодженням вартість майна. Відповідно до ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Тому суд при постановленні рішення досліджує питання поділу майна, питання поділу якого сторонами в судовому засіданні не узгоджене. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. При цьому судом встановлено, що із вказаного позивачкою переліку майна не підлягає поділу наступне: два столи для очистки зерна, дві машини для виробництва крупи (ЗШМ), три машини для очистки зерна (СМ), калібровочна машина, обладнання для виробництва біопалива, стіл для очистки зерна, машина для сушки зерна, бункер для зберігання зерна, електрокара, оскільки позивачка не змогла надати суду переконливих доказів того, що дане майно дійсно було придбане сторонами за час шлюбу та використовувалось відповідачем. При цьому суд не бере до уваги покази свідка [PERSON] в частині визначення належності даного обладнання, оскільки він, являючись сином позивачки може надавати покази, які спрямовані на її захист. Також ним було зазначено, що обладнання по переробці зернових культур було придбане [PERSON] за кошти [PERSON], однак вимоги про повернення даних коштів він до вітчима не пред'являв та факту купівлі обладнання особисто не бачив. Крім того покази даних осіб різко протирічать показам свідків [PERSON], [PERSON] та третьої особи [PERSON], які логічні, послідовні та повністю співпадають. Дані особи стверджують, що вищевказане обладнання по переробці зернових культур дійсно було привезене з м. Гайворон Кіровоградської області в приміщення, орендоване у [PERSON] на правах суборенди та використовувалось для зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON], а згодом його сином [PERSON], який до даного часу його використовує. На підтвердження своїх показів [PERSON] надав суду ряд документів, зокрема свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 100348595 від 19.08.2011 року (а.с. 138), витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 11.12.2007 року, де одним з видів діяльності [PERSON] вказано виробництво продуктів борошномельно- круп'яної промисловості, оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин (а.с.139-140), договір оренди виробничих приміщень (а.с. 141-149), документи про придбання обладнання ( а.с. 153-159, 162-167, 204-215), технічні документи на обладнання (а.с 160-161,168-202). Також з метою з'ясування обставин справи та забезпечення позову державним виконавцем було проведено опис майна сторін (а.с. 77-85) та з'ясувалось, що в дійсності не все вказане позивачкою майно фактично є у наявності у визначених нею місцях, зокрема: з чотирьох телевізорів у наявності лише три, пральних машин в сукупності вісім штук, бензинова газонокосилка відсутня, однак сторонами в погоджено, що малося на увазі бензопила, з 22 вуликів у наявності лише 9, відсутній інструмент для установки та ремонту холодильного обладнання та кондиціонерів. відсутні труби, вказані позивачкою, однак наявні 10 м. мідних труб загальною вартістю 1000 грн. та 8 металічних труб загальною вартістю 400 грн. Не підлягає поділу також добудова та ремонт по [ADDRESS], оскільки сторони не заперечують того, що дана добудова не зареєстрована у встановленому законом порядку, а згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Крім того, відповідачем надано договір оренди, відповідно до якого приміщенням в [ADDRESS] він користується на правах оренди ( а.с. 135-136), який оцінюється судом критично у зв'язку з неточністю істотних умов договору, зокрема його предмету, однак незважаючи на це даний об'єкт не є власністю сторін, а тому поділу не підлягає. Враховуючи те, що [PERSON] являється фізичною особою - підприємцем, то при вирішенні питання про долю речей, які не підлягають поділу та погодження щодо поділу який сторонами не досягнуто, то тут суд керується окрім вищенаведеного положенням ч. 3 ст. 71 СК України, де вказано, що речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Також судом встановлено, що під час шлюбу сторонами також було придбано автомобіль "Опель" та оформлено на ім'я [PERSON], однак згодом дане авто було розібрано на запасні частини, залишки яких вказано у переліку спільнонажитого майна. А тому вказаний автомобіль предметом поділу не являється, так як його відсутність підтверджена за погодженням сторонами та актами опису майна державного виконавця, з яких вбачається, що автомобіль відсутній. Отже суд, встановив, що із переліку майна, яке підлягає поділу, в рівних частинах між сторонами варто розподілити: - житловий будинок з надвірними будівлями в по [ADDRESS], зареєстрований на ім'я [PERSON], вартістю 100 000 грн., - вісім пральних машин - 4000 грн., - дві морозильних камери - 3000 грн., - два деревообробних станка - 10000грн., - електродриль - 6 штук - 1500 грн., - два перфоратора - 1600 грн., - 10 м. мідних труб загальною вартістю 1000 грн., - 8 металічних труб загальною вартістю 400 грн., - чотири автоклави -1000 грн., - пінопласт 15 м. куб. -20000 грн., - керамічна плитка - 150 м.кв. - 15000 грн., - електродриль - 2 штуки - 500 грн., - два компресори - 2000 грн., - янтар необроблений по 2,400 кг вартістю 48000 грн. кожному, - янтар оброблений по - 4,200 кг вартістю 84000 грн. кожному, - лом срібла по 130 г вартістю - 650 грн. кожному, - янтар в подрібненому вигляді 37,500 кг вартістю 9250 грн. - 2 ящики з інструментами вартістю 300 грн., - 2 станки вартістю 600 грн. Враховуючи непарну кількість однорідного майна, суд прийшов до висновку про можливість виділення [PERSON] - один холодильник "Міхаде" - вартістю - 1500 грн., - один телевізор "Томсон" - 1000 грн., - спальний гарнітур - 4000 грн., - м'який куточок (диван і два крісла) - 1500 грн., - мікрохвильову піч - 500 грн., - комп'ютер - 4000 грн., - одна пральна машина - 1000 грн., - брус 6/12 - 62 штуки довжиною 6 м. - 10000 грн., - кондиціонер "Сатурн" - 3000 грн., - три супутникових антени - 2500 грн., - двері міжкімнатні 2 шт. - 800 грн., - водонагрівач електричний - 800 грн., - плита електрична кухонна АEG - вартістю 1500 грн., - 23/100 частини житлового будинку [ADDRESS] та приватизована земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,0155 га. вартістю 65 000 грн.; - два точильних станка - 800 грн., - електрична газонокосилака вартістю 1000 грн., - 4 вулики - 1000 грн. - шліфмашинку - 400 грн. [PERSON] виділити: - міжкімнатні двері - 1шт. вартістю 400 грн., - три холодильника загальною вартістю - 4000 грн., - два телевізора - 2000 грн., - м'який куточок - 1500 грн., - комп'ютер - 4000 грн., - три точильних станки - 1200грн., - станок точильний великий - 3000 грн., - станок фрезерний - 8000 грн., - станок свердлильний - 1000 гри., - рейсмус - 2500 грн., - бензопила "SHTIL" вартістю 1000 грн., - два мотори до автомобіля "Опель" - 5000 грн., - три трансмісії до автомобіля "Опель" - 4000 грн., - три кисневих балони - 800 грн., - причіп саморобний для перевезення автомобілів - 15000 грн., - автомобіль "Форд Транзит", 2007 року випуску, д.н. - АВ 3245АР - 70000 грн., - 5 вуликів вартістю 1250 грн., - двері металеві - 3 шт. - 4000 грн., - бетонозмішувач - 2000 грн. - автомийка "Karcher" вартістю 200 грн., - станок заточний - 200 грн. Враховуючи те, що при поділі майна, встановлено, що відповідачеві надано речі, вартість яких перевищує вартість речей, переданих позивачці, то враховуючи нерівність їх часток та згоду сторін на присудження грошової компенсації за нерівність часток, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] грошової компенсації у розмірі 27550 грн. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ст. 79 цього ж кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи ( витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача). При цьому судом враховано, що сторонами сплачено судовий збір, про що надано суду оригінали банківських квитанцій. Зокрема [PERSON] було сплачено судового збору на загальну суму 3697,7 грн. та надано квитанції про оплату адвокатських послуг на 5 000 грн. [PERSON] надав суду квитанції про сплату ним судового збору на суму 473, 6 грн. та квитанції, які підтверджують оплату послуг адвоката на загальну суму 3 400 грн. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог обох сторін, а тому і судовий збір повинен бути ними сплачений у рівних частинах, отже згідно наданих квитанції з [PERSON] слід стягнути різницю у сплаченому судовому зборі на користь [PERSON] в сумі 1375, 25 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу підлягають відшкодування, а їх граничний розмір встановлюється законом. Ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" зазначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи те, що відповідно до ЗУ "Про бюджет на 2014 рік" мінімальна заробітна плата на день розгляду справи складає 1218 грн., а справа слухалась у судових засіданнях в Бершадському районному суді в часовому вимірі протягом близько 7 годин, тому суд прийшов до висновку, що вартість послуг адвоката обох сторін складає 3410 грн. з кожного. Однак, враховуючи те, що [PERSON] сплачено лише 3400 грн. за вказану правову допомогу, а тому він повинен компенсувати відсоткову різницю на користь [PERSON] в сумі 5 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial