Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що АТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від\~ 04.09.2010\~ р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 19.06.2019 р. становить 24 211 грн.48 коп., що позивач і просить\~ стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати\~ судові витрати по справі. Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту позовної заяви слідує, що 04.09.2010\~ року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н відповідно до умов якого відповідач\~ отримала кредит в розмірі 4500,00\~\~ грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Наведене позивач підтверджує Анкетою-заявою, підписаною відповідачем 04.09.2010року (а.с.16). Позивач вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських-послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. До кредитного договору (Анкети-заяви) банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач нарахував відповідачу заборгованість виходячи з\~ умов викладених в "Умовах та правилах надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою". Позивач зазначає, що відповідач отримала кошти та порушила взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення кредиту і станом на\~ 19.06.2019 р.\~ виникла прострочена заборгованість на загальну суму 24211\~ грн. 48 коп.,\~ яка складається з: 4422,93\~ грн. - заборгованість за тілом\~ кредита; 6265,82 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 10643,61 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1250,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність\~ сплати боргу на суму від 100 грн.;\~ а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1129,12\~ грн. - штраф (процентна складова). На ухвалу суду позивачем було надано розрахунок заборгованості за договором №б\\н від 04.09.2020 року. З якого слідує, що першою датою операції за розрахунками обліку заборгованості за вказаним кредитним договором значиться 27.12.2017 року. Тобто, 27.12.2017 року, через 7 років після підписання Анкети -заяви відповідач вперше отримала кредитні кошти\~ в сумі 3506,77 грн. Відповідач в судовому засіданні суду пояснила, що в 2010\~ році вона цікавилася укладенням кредитного договору, можливо й підписала Анкету-заяву, але кошти, картку не отримувала. Відповідач зазначила, що в 2017 році вона брала у позивача кредит, і наданий банком розрахунок стосується іншого кредитного договору. Крім того, відповідач зазначила, що Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не є належним доказом надання кредиту, кошти 04.09.2010 року не отримувала, а тому просила відмовити у задоволенні позову. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про умови кредитування відповідача під час підписання анкети-заяви від 04 .09. 2010 року. Зазначені позивачем у позовній заяві та надані до справи докази не можуть беззаперечно свідчити про укладення між сторонами кредитного договору\~ 04.09.2010р., та досягнення сторонами всіх істотних його умов. Зокрема, банк не надав доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом та інших тарифів банку. Розрахунок заборгованості проведено з червня 2015 року, хоча жодної операції, в період до грудня 2017 року ні банком ні відповідачем не було вчинено. Позивачем не обґрунтовано такого розрахунку, позовні вимоги не доведені. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору. Підписання однієї анкети-заявки з відміткою про ознайомлення з Умовами та Правилами кредитування не може свідчити про отримання кредиту на умовах, які зазначає позивач, оскільки ні вказані Умови та Правила, ні Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. Докази, які б вказували на те, що саме ці Умови та Правила, разом з Тарифами є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови і Тарифи були узгоджені між сторонами правочину, відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 року в справі №6-2320цс16 та в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі №756/15188/16-ц. Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів щодо досягнення сторонами кредитного договору згоди щодо всіх істотних умов на момент його укладання, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed