Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

згідно вимог позовної заяви позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. У поданій до суду заяві сторона позивача просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнає повністю, оскільки діти біологічно не його, просить розглянути дану справу у його відсутність. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір»ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідно до свого рішення виконком Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 01.12.2014 року № 1646 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України "при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дії відповідача свідчать про його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не цікавиться їх життям, здоров'ям та розвитком, що свідчить про його небажання утримувати, виховувати дітей і піклуватися про ними. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дітей. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.11 ст.18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини, що надасть можливість малолітній дитині, позбавленій батьківського піклування, бути усиновленою та мати родину, якій вона не байдужа. Враховуючи викладене, положення п.8 ст.7 Сімейного кодексу України у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, суд дійшов висновку, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: позбавлення батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування вирішене судом після повного й всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи й характеру ставлення батька до дітей, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, яке надасть їм полегшення. Таким чином, судом встановлено умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей, при цьому він має реальну можливість виконувати свій батьківський обов"язок, але не вчиняє відповідних дій. Таку сукупність вказаних фактів суд визнає достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.7, 79, 84, 164 СК України,

Outcome: approved