Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встсновлення над ним опіки. Заяву мотивує тим, що [PERSON] приходиться йому братом та є інвалідом другої групи з дитинства, внаслідок психічного розладу, не здатний себе обслуговувати та усвідомлювати значення своїх дій. Батьки його померли, а відтак нікому здійснювати за ним догляд. Заявник звертає увагу суду, що брат з 08.06.2016 року перебуває у Львіській обласній клінічній психіатричній лікарні, де лікується не вперше. Просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO] та призначити, його, [PERSON] , опікуном. В судовому засіданні заявник викладені в заяві вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити його опікуном. Представник зацікавленої особи органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні заяву в частині визнання особи недієздатною підтримала. Просила таку задоволити , однак відмовити у задоволенні вимоги про призначення заявника опікуном над недієздатним, із покликанням на те, що із даною вимогою має право звернутись виключно орган опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 234 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9,10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді двох присяжних. Частиною 1 ст. 127 Конституції України, передбачено, що правосуддя здійснюють професійні судді та, у визначених законом випадках, присяжні. У відповідності до ч. 4 ст. 129 Конституції України, судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. У зв"язку із набранням чинності 30 вересня 2016 року змін до Конституції України Пленум Верховного Суду України 31.10.2016 року відмовив у внесенні в Конституційний Суд України подання щодо конституційності ч. 2 ст. 18, ч. 4 ст. 234 ЦПК України, ч. 5 ст. 124, ч. 1 ст. 127 та ч. 4 ст. 129 Конституції України та вказав, що положення ч. 4 ст. 234 ЦПК України на підставі п. 1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України втратили свою чинність. З огляду на викладене, справа підлягає розгляду у складі суду, в даному випадку у складі головуючого судді Кузь В.Я., присяжних Гладишева М.Г. та Грабовської Г.З. , а також секретаря судового засідання. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, наведені заявником доводи підтверджуються наявними у справі документами. Відповідно до довідки про інвалідність від 01.07.2014 року, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, пожиттєво. Згідно з вимогами ч. 1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, судом 07.11.2016 року було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручалось експертам Комунального закладу "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня". 02.12.2016 року Комунальним закладом "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" було проведено судово-психіатричну експертизу та складено висновок № 674 , за результатами якого: комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Враховуючи наведене ,суд вважає , що є всі підстави визнати [PERSON], [INFO], недієздатним. Відповідно до ст.. 39 ч.1 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що заяву про визнання особи недієздатною, слід задовольнити. Що стосується заявлених вимог про призначення [PERSON] опікуном над недієдатним [PERSON], то у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд визначає опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.2 ст.241 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про, що постановляє ухвалу. Тобто, призначення судом опікуна здійснюється лише за поданням органу опіки та піклування. При цьому, суд вважає за необхідне роз"яснити заявнику , що звернення з відповідним поданням про призначення опікуна недієздатній особі, подається органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed