Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання спадкового договору, посилаючись на те, що 14 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено спадковий договір посвідчений Чернишовою О.А., приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу у Київській області, зареєстровано в реєстрі за №971,972,973. За вказаним договором відповідач зобов"язався виконувати передбачені в ньому розпорядження, а саме забезпечувати позивача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, забезпечувати пожиттєве проживання у відчужуваній частині будинку, незалежно від стану здоров"я та віку, будувати відносини з позивачем на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Після смерті позивача відповідач набуває право власності на майно, що є особистою власністю позивача. Відповідач не виконує свої обов'язки по спадковому договору, жодних медикаментів не купує, у будинку нічого не робить, жодним чином не допомагає позивачу і до того ображає її, застосовує фізичну силу, спричиняючи позивачу фізичного болю, а також погрожує спричинити позивачу тяжкі ушкодження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2018 року закрито підготовче провадження, справ призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток, та повідомлення на сайті суду в судове засідання не з'явився, відзив не подавав, причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, 28.04.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Спадковий договір, посвідчений Чернишовою О.А., приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №971,972,973. Згідно умов вказаного договору відповідач (Набувач за Договором) зобов"язався виконувати передбачені в договорі розпорядження позивача (Відчужувача за Договором) і в разі його смерті, набуває права власності на майно яке належить позивачу. Відповідно до п.6 Спадкового договору Набувач зобов"язався забезпечувати Відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів, забезпечити відчужувачу пожиттєве проживання у відчуженій 19/100 частинах будинку незалежно від його стану здоров"я та віку, будувати відносини з позивачем на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, поховати відчужувача за християнськими звичаями. Згідно п.11 Спадкового договору, у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача. При зверненні до суду з даним позовом представник позивача зазначив, що відповідач порушив умови спадкового договору, а саме не надає допомогу позивачу, не купує необхідних ліків, одягу, продуктів харчування, а також, застосовує до позивача фізичну силу та погрожує спричинити тяжкі ушкодження. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач який є її онуком постійно принижує її морально та застосовує до неї фізичну силу в зв"язку з чим вона неодноразово зверталася за допомогою до працівників поліції та сусідів, він жодного разу не купив ні ліків, ні продуктів харчування, не допомагає їй по господарству. Вона є людиною похилого віку і мала надію, що відповідач буде допомогати їй. Допитана в судовому засіданні свідок показала, що вона є племінницею позивача. Останнім часом, після того, як вона купила мобільний телефон для позивача, остання повідомила, що відповідач жодним чином не допомогає їй та постійно застосовує до неї фізичну силу (б"є її). Вона допомагає позивачу, купує їй ліки та продукти. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Частиною першою статті 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Аналогічне положення закріплено також у п. 11 вказаного спадкового договору. Разом з тим, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями ч.2 ст.651 ЦК України, якої визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З пояснень позивача та свідка судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови спадкового договору, зокрема, жодного догляду за позивачем не здійснює, по господарству не допомагає, ліків не купує. Відповідно до спадкового договору виконання обовязків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача. З урахуванням наведеного, оскільки ст.ст.1302,1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню..

Outcome: approved