Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № R52110513929В від 17.01.2014 року за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 71240 грн., зі строком повернення кредитних коштів до 17.01.2021 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 17.01.2014 року між сторонами укладено договір застави № R52110513929В-Z1 від 17.01.2014 року транспортного засобу маркиNISSAN, модель MICRA, тип легковий хетчбек, 2013 року випуску, колір білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАЇ 1401 20.12.2013 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідач «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615вн, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором№ R52110513929В від 17.01.2014 р. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення право вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R52110513929В-Z1 від 17.01.2014 року на предмет застави. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за зазначеним кредитним договором. 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за зазначеним договором застави. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27.10.2020 р. позовні вимоги задоволені та в рахунок погашення заборгованості було звернено стягнення напредмет застави на укладання договору купівлі-продажу зазначеного автомобілю з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням транспортного засобу, правом зняття з обліку та постановленням на облік та зобов`язано [PERSON] передати позивачу предмет застави з комплектами ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Ухвалою від 30.08.2021 р. зазначене заочне рішення було скасовано за заявою [PERSON] , справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10.09.2021 р. позивач надав клопотання про зміну предмету позову. Просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № R52110513929В від 17.01.2014р. у розмірі 154965,32 грн., яка складається із загальної заборгованості за кредитом - 67665,25 грн., індексу інфляції та 3 % річних, що станом на 13.07.2020 р. у зальному розмірі становить 87300,07 грн, звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки NISSAN, модель MICRA, тип легковий хетчбек, 2013 року випуску, колір білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом продажу предмета застави на електронних торгах за початковою ціною для реалізації, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на цей вид майна на момент реалізації предмета застави, стягнути судовий збір у розмірі 2324,47 грн. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, просила врахувати квитанцію про сплату коштів у розмірі 48080,00 грн. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази суд встановив наступне. Судом встановлено, щоміж Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № R52110513929В від 17.01.2014 року за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 71240 грн., зі строком повернення кредитних коштів до 17.01.2021 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 17.01.2014 року між сторонами укладено договір застави № R52110513929В-Z1 від 17.01.2014 року транспортного засобу марки NISSAN, модель MICRA, тип легковий хетчбек, 2013 року випуску, колір білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАЇ 1401 20.12.2013 року. Згідно меморіального ордеру № 19919 від 17.01.2014 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на виконання умов кредитного договору R52110513929В від 17.01.2014 року року надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 71240,00 грн. Згідно матеріалів справи ТОВ «ФК «Прайма Альянс» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором № R52110513929В від 17.01.2014 року та Договором застави № R52110513929В-Z1 від 17.01.2014 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників та копією витягу з акту приймання-передачі Документації. Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589ЦК України та ч. 1 ст.20Закону Українивід 2жовтня 1992року N2654-XII"Прозаставу" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Судом встановлено, що [PERSON] умови кредитного договору виконує неналежним чином, має заборгованість у розмірі 154965,32 грн., яка складається із загальної заборгованості за кредитом - 67665,25 грн., індексу інфляції та 3 % річних, що станом на 13.07.2020 р. у зальному розмірі становить 87300,07 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник має заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що у нового кредитора виникло права вимоги до відповідача. Укладаючи договір відступлення права вимоги (ст.ст. 513, 514, 516, 517, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тому до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти кредитування. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до вимог статті 27Закону України"Прозаставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Згідно з ч.1ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет заставивразі,якщовмоментнастання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано,якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до п.5.2.4 Кредитного договору у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягненняназаставлене майно здійснюєтьсяза рішеннямсудуабо третейськогосуду,напідставі виконавчого напису нотаріуса,якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майназдійснюєтьсяшляхомйого продажунааукціонах(публічнихторгах),у тому числі у формі електронних торгів, якщо іншенепередбаченодоговором,а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створенихупроцесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Якщопершийаукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон.Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків повідношенню до початкової ціни попереднього аукціону. Відповідно до п. 5.8. Договору застави, заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави або набути право власності на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов`язань закредитним договором та/або порушення справи про банкрутство заставодавця. Відповідно до п. 5.10. Договору застави звернення стягнення та реалізація Предмету застави відбувається у порядку, визначеному Заставодержателем, в тому числі, але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Судом враховується,що вдоговорі пронадання кредитута заставитранспортного засобувартість предмету застави (транспортного засобу)обумовлена та визначена в сумі 71240,00 гривень, а розмір заборгованостіза кредитнимдоговором станомна 13.07.2020року складає 67665,25 гривень, індексу інфляції та 3 % річних, що станом на 13.07.2020 р. у зальному розмірі становить 87300,07 грн Суд не приймає як доказ надану відповідачкою квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1992 від 19.12.2013 р. у сумі 48080,00 грн., оскільки зазначені кошти були сплачені за автомобіль Нісан до укладання кредитного договору. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна,що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахуноквиконання забезпеченого обтяженням зобов`язання, виконання рішення суду неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставіст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2324,47 покласти на відповідача.

Outcome: approved