Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 14.06.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого Банк надав останній кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON]. підписала заяву, відповідно до якої погодилась з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Також [PERSON] . при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 17.03.2019 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 35925,93 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати в розмірі 1921,00 гривень. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 14.06.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого Банк надав останній кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON]. підписала заяву, відповідно до якої погодилась з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Також [PERSON] . при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на адту нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору на суму 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на адту нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Оскільки, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, станом на 17.03.2019 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 35925,93 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 17951,11 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 6775,82 грн.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 8291,64 грн.; нараховано пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 720,41 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1686,95 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача як пені так і штрафу за невиконання умов договору немає виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція узгоджена в Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року №6-2003 цс15. Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється. При цьому, враховуючи правову позицію ВС у справі №664/2784/15-ц (постанова від 19.09.2018 року), вважає, що стягнення пені як виду неустойки, враховуючи її співвідношення до розміру заборгованості з тіла кредиту, є нерозумним і несправедливим, тому стягненню з боржника підлягає штраф. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 26913,88 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 17951,11 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 6775,82 грн. та штрафів в сумі 2186,95 гривень. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial