Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

20 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить заявнику на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. Також право власності заявника на будинок зареєстровно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Під час посвідчення вказаного договору купівлі-продажу документом, що посвдчує особу заявника, був паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 08 квітня 1998 року на ім"я " [PERSON] ". Однак, на теперішній час документом, що посвідчує особу заявника, є паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 28 січня 2017 року Лиманським МВ на ім"я " [PERSON] ", який було оформлено замість зазначеного паспорту серії [NUMBER] в зв"язку з розбіжностями у записі прізвища. На даний час заявник бажає розпорядитися своїм майном на користь інших осіб, з приводу чого звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори, однак їй було відовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відчуження житлового будинку, оскільки документально не підтверджений факт належності майна відчужувателю, бо прізвище заявника у паспорті не збігається з прізвищем, зазначеним у правочині. Внести виправлення у правовстановлюючий документ неможливо. Тому заявник звернулася до суду та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с. 26). Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, за довіреністю [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без їїучасті, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 24, 25). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1012, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16), що також підтверджується наданою заявником копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 20011986, сформованого 04 квітня 2014 року (а.с. 17). Зазначені договір купівлі-продажу та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності були видані на ім"я [PERSON] (а.с. 16, 17). Однак, відповідно до копії паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого Лиманським МВ ГУДМС України в Донецькій області 28 січня 2017 року (а.с. 10), прізвище заявника - " [PERSON] ". При зверненні [PERSON] до Лиманської державної нотаріальної контори для посвідчення договору відчуження зазначеного житлового будинку, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Семенової І.М. від 07 грудня 2017 року заявнику відмовлено у посвідченні договору відчуження нерухомого майна, оскільки не підтверджується факт належності цього майна відчужувателю, а саме прізвище, зазнначене у договорі купівлі-продажу не збігається з прізвищем заявника, зазначеним у паспорті громадянина України (а.с. 15). Факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1012, підтверджується наступним. Так, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Лиманським МВ ГУДМС України в Донецькій області, заявник отримала 28 [INFO] . У зазначеному паспорті її прізвище, ім"я та по батькові зазначено як " [PERSON] " (а.с. 10). Згідно повідомлення Лиманського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 15 листопада 2017 року паспорт серії [NUMBER] , виданий Лиманським МВ ГУДМС України в Донецькій області 28 січня 2017 року на ім"я " [PERSON] ", оформлено та видано у зв"язку з розбіжностями у записі прізвища замість паспорту серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 1998 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області на ім"я "Колісник Лідії Степанівни" (а.с. 13). Також заявником надана копія повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивльного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 20 січня 2017 року, згідно з яким після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 28), та копія паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 08 квітня 1998 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області на ім"я " [PERSON] " (а.с. 11). Крім того, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зазначений в графі "особливі відмітки" паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого Лиманським МВ ГУДМС України в Донецькій області 28 січня 2017 року (а.с. 10), та реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зазначений у договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченому 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1012 (а.с. 16), та у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 20011986, сформованого 04 квітня 2014 року (а.с. 17) співпадають. Так, на час посвідчення державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. 04 квітня 2014 року договору купівлі-продажу житлового будинку прізвище ім"я та по батькові заявниці було вказано як " [PERSON] ", тобто, за паспортом серії [NUMBER] , виданим Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 08 квітня 1998 року (а.с. 11-12). Внести виправлення у правовстановлюючі документи не є можливим, оскільки на час посвідчення правочину помилки допущено не було, правочин був здійснений на підставі дійсного на той час документу, що пісвідчує особу. Встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1012, породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності їй нерухомого майна (житлового будинку). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1012, належить саме заявнику [PERSON] . Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності\~їй правовстановлюючого\~документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved