Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кременчуцького відділу поліції ГУНП у Полтавській області про зняття арешту з нерухомого майна. Вказувала, що відповідно договору купівлі- продажу квартири, посвідченого 24.04.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 5822, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Продавцем квартири за даним договором був гр. [PERSON]. 24.04.2007 року також був укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» Кредитний договір № 11146686000, відповідно до якого позивач отримала грошові кошти для придбання квартири [ADDRESS] та дана квартира у зв" язку з цим передана в Іпотеку банку ( відповідно до Договору іпотеки, реєстровий № 5824). 24.04.2007 року відносно [PERSON] ( продавця квартири) порушена кримінальна справа за ч.1 ст. 190 КК України. В зв"язку з цим слідчим Автозаводського РВ КМУ УМВС України капітаном міліції Кирпенко В.Ю. 25 квітня 2007 року була винесена постанова про накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. 20.06.2007р по даній кримінальній справі було призупинено досудове слідство у зв"язку з тим, що [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Угорщини. Оскільки накладення арешту на нерухоме майно, власником якого являється [PERSON], перешкоджає їй здійсненню розпорядження вказаним майном, а також позбавляє її права укласти додаткову угоду з банком щодо переведення грошових коштів за кредитним договором з валютної одиниці долара в національну валюту - гривну, позивач просила зняти арешт з квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, просила їх задовольнити з підстав та обставин, які викладені в позовній заяві, справу просила розглядати без її участі. Представник відповідача - Кременчуцького відділу поліції Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з"явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду лист № 1892/115/107/02-2016 від 11.08.2016 року про можливість розгляду справи у відсутності їх представника. У вирішенні даного питання покладався на розсуд суду. Представники заінтересованих осіб : Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції та АТ « УкрСиббанк» у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду письмові заяви про можливість розгляду справи без їх участі. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі- продажу квартири, посвідченого 24.04.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 5822, являється власником квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано за нею в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.06.2007р., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( номер запису: 8774 в книзі: 59). 24.04.2007 року між [PERSON] та АКБ « УкрСиббанк» укладено кредитний Договір № 11146686000, відповідно до якого позивач отримала грошові кошти в сумі 16 000 ( шістнадцять тисяч) доларів США для купівлі вищевказаної квартири. В зв"язку з чим 24.04.2007 року був також укладений договір іпотеки, відповідно до якого з метою забезпечення зобов"язань в Іпотеку була передана 2-х кімнатна квартира [ADDRESS]. 24.04.2007р. відносно продавця вищевказаної квартири, [PERSON] за ч.1 ст. 190 КК України була порушена кримінальна справа. У зв"язку з цим, слідчим Автозаводського РВ КМУ УМВС України капітаном міліції Кирпенко В.Ю. 25.04.2007 року була винесена постанова про накладення арешту на майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. 20.06.2007 року по даній кримінальній справі досудове слідство призупинено у зв"язку з тим, що [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Угорщини. Відповідно до вказаної постанови слідчого відомості про обтяження нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна. Відповідно до ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, та ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Накладення арешту на майно позивача позбавляє її права щодо оформлення додаткової угоди з АТ « УкрСиббанк» про перевення кредитних коштів в національну валюту - гривну, що в подальшому стабілізує її становище щодо виплати кредитних коштів за вищевказану квартиру. Відповідно до ч.6 ст. 126 КПК ( в ред.1960р) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. На звернення позивача [PERSON] до правоохоронних органів з вищевказаним питанням щодо зняття арешту з нерухомого майна, власником якого вона являється , було надано роз"яснення щодо вирішення питання в судовому порядку. Крім того, суд звертає увагу і на той факт, що [PERSON] являється добросовісним набувачем вищевказаного нерухомого майна. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином , зібрані по справі докази, в сукупності та їх належна оцінка дають підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved