Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

АТ "Міжнародний інвестиційний банк" звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.09.2011 року між АТ "МІБ" та [PERSON] , був укладений кредитний договір №083.11-Р, за умовами якого [PERSON] був наданий кредит на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, строк користування кредитом- до 05.09.2014 року (включно), плата за користування Кредитом: 19 % річних. 18.01.2013 року у зв`язку із укладенням договору переведення боргу по кредитному договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якого, преамбулу кредитного договору було викладено в новій редакції та змінено позичальника [PERSON] на позичальника [PERSON] . 13.05.2013 року між позивачем та відповідачем був підписаний додатковий договір № 4 до кредитного договору відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: "предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, сума кредиту - 4 060 500,00 грн., строк користування кредитом-до 05.09.2014 року (включно), плата за користування кредитом: 10 % річних. Встановлено як додаток 1 від 13.05.2013 року до кредитного договору графік погашення кредиту та процентів в національній валюті. Розрахунок сукупної вартості кредиту.» Відповідно до встановленого графіку у додатку 1 від 13.05.2013 року, погашення кредиту здійснюється в кінці строку користування кредитом, тобто не пізніше 05.09.2014 року. Відповідачу були надані позивачем кредитні кошти в сумі 4 060 500,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 399439 від 13.05.2013 року та випискої по особовим рахункам. Тобто позивачем були виконані умови кредитного договору у повному обсязі. 11.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору № 5, відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: «1.1 Предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 4 060 500,00 грн., строк користування кредитом- до 05.09.2014 (включно), плата за користування кредитом: 1 % річних». У зв`язку із порушенням Відповідачем умов кредитного договору не виконано, у зв"язку з чим станом на 02.12.2019 року загальна заборгованість по кредиту складає 3 630 000,00 грн. Також звернули увагу суду на те, що відповідачем, в якості визнання боргу по кредитному договору щодо повернення суми кредиту, з 06.09.2014 року по 30.05.2017 року здійснено погашення кредиту на загальну суму 430 500,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . Позивач просив стягнути з відповідача заборгованність за кредитним договором у сумі 3 630 00,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 54 450,00 грн. 17.12.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Величко Т.О. 18.12.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та справу призначено в підготовче судове засідання. 18.03.2019 року ухвалою суду справу закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладних у позові. Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між АТ "МІБ" та [PERSON] , був укладений кредитний договір №083.11-Р, за умовами якого [PERSON] був наданий кредит на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, строк користування кредитом- до 05.09.2014 року (включно), плата за користування Кредитом: 19 % річних (а.с. 4-6). В подальшому, 28.09.2011 року між АТ "МІБ" та [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: "предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, строк кредитування -до 05.09.2014 року (включно), плата за користування кредитом: 13,5 % річних, на період починаючи з 01.10.2011 року по 31.12.2011 року (включно) плата за користування кредитом встановлюється на рівні 11,3 % річних (а.с. 8). 18.01.2013 року між АТ "МІБ" та [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якого, преамбулу кредитного договору було викладено в новій редакції та змінено позичальника [PERSON] на позичальника [PERSON] (а.с.10-11). Вподальшому, 06.02.2013 року між АТ "МІБ" та [PERSON] був укладений додатковий договір № 3 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: "предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, строк кредитування -до 05.09.2014 року (включно), плата за користування кредитом: 13,5 % річних, на період починаючи з 06.02.2013 року (включно) плата за користування кредитом встановлюється на рівні 9 % річних (а.с. 12). 13.05.2013 року між позивачем та [PERSON] був підписаний додатковий договір № 4 до кредитного договору відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: "предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 500 000,00 доларів США 00 центів, сума кредиту - 4 060 500,00 грн., строк користування кредитом-до 05.09.2014 року (включно), плата за користування кредитом: 10 % річних (а.с.13). В подальшому, 11.12.2014 року між АТ "МІБ" та [PERSON] був укладений додатковий договір № 5 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції: "предметом кредитного договору є надання Банком Позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: сума кредиту - 4 060 500,00 грн., строк кредитування -до 05.09.2014 року (включно), плата за користування кредитом: 1 % річних (а.с. 14). Відповідно до доданого до позову копії меморіального ордеру № 399439 від 13.05.2013 року, платником [PERSON] , код [NUMBER] , банк АТ "МІБ" (м.Київ) були перераховані кошти в сумі 4 060 500,00 грн. - отримувач [PERSON] , код [NUMBER] , банк АТ "МІБ" (м.Київ), призначення платежу: надання траншу №083.11-PLD, відповідно до кредитного договору 083.11-PLD від 23.09.2011 року та заявки від 13.05.2013 року (а.с.16). Відповідно до довідки АТ "МІБ" від 02.12.2019 року загальна заборгованість по кредиту складає 3 630 000,00 грн. (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що позивчем не надано суду доказів про перерахування грошових коштів за кредитним договором №083.11-PLD від 23.09.2011 року позичальнику [PERSON] , у спосіб передбачений вказаним кредитним договором, та який би відповідав ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік", а також докази про акумулювання кошів у розмірі 4.060.500,00 грн на відповідному рахунку, його номер, на час укладення Додаткового договору №4 до Кредитного договору №083.11-PLD від 23.09.2011 року. Також не надано виписку із особового рахунку та у який спосіб грошові кошти із рахунку № [NUMBER] відкритий для позичальника [PERSON] , у разі заміни позичальника,згідно Додаткової угоди №2 до вказаного кредитного договору від 18.01.2013 року, потрапили на рахунок № [NUMBER] , згідно Додаткового договору №4 до кредитного договору від 13.05.2013 року та у якому розмірі та у якій валюті кредитуваня. Також позивач не налав суду доказів про перерахування відповідачкм на користь позивача частково заборгованості та у який спосіб та з якого рахунку. Таким чином, суд обґрунтовано вважає, про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв"язку із недостатністю доказів. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed