Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

27.01.2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" (далі - Банк) в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Миколаївського регіонального управління звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у сумі 222 255,87 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра") та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/08/2007/840 К-1184 від 28.08.2007 року, згідно з яким останній отримав кредит на суму 19800,00 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 28.08.2007 року. Строк дії договору встановлено до 25.08.2027 року. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, між Банком та позичальником було укладено іпотечний договір щодо квартири [ADDRESS] ( Договір 1). Також було укладено договір поруки між Банком та [PERSON] ( Договір 2). Оскільки, позичальник умови вказаного договору не виконує, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором станом на 26.11.2013 року в сумі 22255,87 гривень, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заявив про невірний розрахунок заборгованості по пені, яка не може рахуватись у валюті, крім того, просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (в подальшому юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра") та [PERSON] був укладений договір № 08/08/2007/840К-1184, згідно з яким останній отримав в банку кредит на суму 19800 доларів США строком на 240 місяців з кінцевим строком повернення кредиту 25.08.2027 року. Відсотки за користування кредиту становлять 12,99 % на місяць. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати чергового мінімального платежу в розмірі 234,33 доларів США щомісячно до 25 числа поточного місяця відповідно до узгодженого графіку погашення кредиту та відсотків. В забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту сплати відсотків та інших платежів, між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 28.08.2007 року, відповідно до якого встановлено відповідальність поручителя перед кредитором у повному обсязі (а.с.16). Між відповідачем [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" було укладено Додаткову угоду № 1 від 27.10.2010 року, відповідно до якого позичальнику було надано відстрочку сплати частини необхідного платежу протягом 6 місяців з 25.10.2010 року по 25.04.2011 року відповідно до графіку погашення 9 додаток (а.с.7-10, 13-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Главою 49 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання, зокрема порукою, неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких регламентована вказаним Законом або обумовлена договором. Позичальник [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 26.11.2013 року виникла, а саме : - заборгованість за кредитом - 19114.05 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 152778,60 грн.; - заборгованість по відсотках - 5924.10 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 47 351,31 грн.; - пеня - 788.17 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 6299,82 грн., - штраф - 1980 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 15826.14 грн.(а.с.9). Пункт 4.2.4 кредитного договору передбачає право Банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергового платежу. Відповідно до умов кредитного договору, 27.11.2013 року позивач направив вимогу про дострокове виконання кредитних зобов'язань на адресу позичальника та поручителя, надавши строк для виконання вимог до 27 грудня 2013 року (а.с.17,18). З позовом до суду позивач звернуся 27.01.2014 в якому просив стягнути з відповідачів кредитну заборгованість станом на 26.11.2013 року. Статтею 256 ЦК визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (стаття 264 ЦК). Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки - штрафу, пені ( частина 2 статті 258 ЦК). Частиною 5 статті 261 ЦК передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, позичальником у період з 24.09.2007 року по 02.07.2013 року здійснювалася часткова оплата кредитної заборгованості, що відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України є перериванням строку позовної давності. Сторони у підпункті4.1 пункту 4 кредитного договору визначили, що у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов кредитного договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до наданого розрахунку позивач нараховує пеню починаючи з 27.12.2012 року по 26.11.2013 року. Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення обов'язкових щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути весь борг частинами, то право банку вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного місячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року ( справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України. Звернувшись до суду 27.01.2014 року позивач має право на стягнення в повному обсязі заборгованості по основному боргу ( тіло кредиту), відсотках, оскільки останній платіж відповідачем сплачений у розмірі 500 доларів США 02.07.2013 року, а щодо пені, то ця складова заборгованості має стягуватись у валюті кредиту, як передбачено п. 3.3.2, 3.5 кредитного договору від 28.08.2007 року та п. 2.4, 2.7 додаткової угоди №1 від 27.10.2010 року у межах строку спеціальної позовної давності, починаючи з січня 2013 року по січень 2014 року ( дати звернення до суду) у розмірі 670.79 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 5361.62 грн. Вимога про стягнення штрафу підлягає стягненню відповідно п. 5.2 кредитного договору від 28.08.2007 року та п. 4.3 додаткової угоди №1 від 27.10.2010 року, при цьому, розмір штрафу, пов'язується з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк) з урахуванням розміру заборгованості, тому є обґрунтованою. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України з відповідача [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню фактично в повному обсязі з урахуванням строку позовної давності в один рік по пені. Щодо солідарного стягнення заборгованості по кредиту як з позичальника так і з поручителя [PERSON], то за договором поруки, згідно ст. ст. 553-554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед ним за порушення зобов'язання боржником. Як боржник так і поручителі у разі порушення першим зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, якщо договором поруки не встановлено інших умов, то поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Вимогу про усунення порушень зобов'язання Банк, у передбаченому законом порядку, направляв поручителю, однак останній не відреагував, тому відповідач [PERSON] відповідно до умов договору поруки від 28.08.2007 року ( п.1.2) відповідає перед Кредитором в повному обсязі ( а.с. 16). Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 2213,17 грн. судового збору в рівних частинах.

Outcome: partial