Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У грудні 2015 року орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації звернувся до суду, із позовом до [PERSON] про відібрання її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнення з відповідачки аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], не створює належних умов для проживання дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини , не забезпечує матеріально. 08 грудня 2015 року до служби у справах дітей Червоноармійської РДА від Червоноармійського РВ УПВС в Житомирській області надійшло повідомлення про побиття відповідачкою малолітнього сина [PERSON] . З метою захисту прав та інтересів дитини та недопущення загрози її життю та здоров"ю , головою Ялинівської сільської ради прийнято розпорядження про негайне відібрання малолітнього [PERSON] з сім"ї відповідачки. Наказом служби у справах дітей Червоноармійської РДА від 09.12.2015 року дану родину поставлено на облік служби у справах дітей, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах. Після комісійного обстеження житлових умов сім"ї [PERSON] встановлено, що відповідачка ніде не працює, фінансово сім"ю не забезпечує, відсутні продукти харчування та їжа ,неповнолітні діти голодні, одяг у них брудний, будинок, в якому проживає вказана сім"я перебуває в антисанітарійному стані, домашнє господарство відповідачкою не утримується. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації просить постановити рішення про відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у відповідачки , без позбавлення її батьківських прав, як таку, що навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо цієї дитини та стягнути з відповідачки аліменти на користь неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником буде заклад (сім"я, особа), де буде виховуватись дитина і хто буде представляти її інтереси. В ході судового розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнуги аліменти з відповідачки на користь дитини -сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В решті позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Погодилася з мотивами наведеними у позові. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки , думку прокурора, який вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено ,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 27.07.2011 року (а.с.7). З акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки від 08.12.2015 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON], ніде не працює, в будинку порушено санітарно-гігієнічний стан, відсутні продукти харчування , в господарстві нічого не утримується . Відповідно до повідомлення Червоноармійського районного центру зайнятості №373 від 11.12.2015 року, [PERSON], з питання працевлаштування та отримання послуг служби зайнятості не зверталася (а.с.20). Згідно повідомлення Ялинівської сільської ради №524 від 15.12.2015 року, [PERSON], [INFO] на території сільської ради не працює. (а.с.12). За повідомленням Ялинівської сільської ради №523 від 15.12.2015 року, при огляді малолітнього [PERSON] виявлено синці. Дитина потребує кращого догляду, про що було складено відповідний акт, де зазначено про необхідність направлення [PERSON], [INFO] на лікування до Червоноармійської ЦРЛ і подальшого влаштування в реабілітаційний центр "Сонячний день" (а.с.13). За наказом начальника служби у справах дітей Червоноармійської районної державної адміністрації №23 від 18.04.2012 року , дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, [PERSON], [INFO], уродженця с.Буряківка,поствлено на облік, у зв"язку з тим, що його мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. (а.с.15). Із листа Червоноармійського РДА №657 від 08.12.2015 року вбачається , що мав місце факт жорстокого поводження (фізичне насильство) з боку відповідачки [PERSON] по відношенню до її малолітнього [PERSON], [INFO]. У зв"язку з чим дитина влаштована до дитячого відділення центральної районної лікарні Червоноармійського району. В ході проведеної перевірки встановлено, що 08.12.2015 року близько 15 год. 00 хв. [PERSON] побила свого сина [PERSON] дубцем за те, що останній при вживанні цукру, розсипав його на столі. За наслідками цього побиття відносно відповідачки складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.17). За даними КУ "Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" [PERSON], [INFO] поміщено до вище вказаної установи (а.с.18) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації від 23.12..2015 року , [PERSON] навмисно ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню свого малолітнього сина, не виявляє інтересу до його життя, не забезпечує матеріально, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Згідно вказаного висновку є доцільним відібрання у відповідачки її малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с.27-29). Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав , у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Отже, оцінивши всі вище встановлені обставини, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітнього сина [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню сина, зловживає алкоголем . За правилами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері ,батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, а також можливості відповідачки сплачувати їх. При зверненні до суду позивача звільненого від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд стягує його з відповідачки в сумі 487 грн. 20 коп. з позовних вимог про відбрання дитини без позбавлення батьківських прав та у розмірі 487 грн. 20 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved