Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] громадянка Німеччини звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідачки [PERSON] суму боргу, а саме безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 90237 гривень 41 копійка та понесені судові витрати в сумі 902 гривні 37 копійок. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] збільшив суму боргу, які підлягають стягненню з відповідачки в сумі 132990 гривень, збільшені позовні вимоги повністю підтримав і в обгрунтування їх пояснив, що позивачка [PERSON] являється громадянкою Німеччини. В період з 03.09.2012 року по 21.01.2014 року перерахувала грошові кошти на ім"я відповідачки [PERSON] на загальну суму 5500 Євро. Проведення даних операцій підтверджується чеками системи грошових переказів Вестерн Юніон від 03.09.2012 року на суму 200 Євро, від 17.09.2012 року на суму 400 Євро, платіжними дорученями банку від 26.10.2012 року на суму 1300 Євро, від 30.01.2013 року на суму 1000 Євро, від 16.04.2013 року на суму 400 Євро, від 31.05.2013 року на суму 1000 Євро, від 02.08.2013 року на суму 600 Євро, від 20.01.2014 року на суму 600 Євро. Грошові перекази відповідачка отримувала через відділення „Приватбанк", що знаходиться в м. Генічеськ по вул. Леніна,10. Дані грошові кошти відповідачка отримала шляхом обману з наміром безпідставно збагатитися за рахунок позивачки. Між позивачкою і відповідачкою не укладався в письмовій формі ні договір позики, ні договір дарування на перераховані кошти, як це передбачено вимогами ст.ст. 1047,719 ЦК України. Позивачка зверталась до відповідачки з письмовою вимогою про повернення безпідставно отриманих нею грошових коштів на загальну суму 5500 Євро, однак відповідачка не повернула кошти. Законна підстава повернення грошових коштів передбачена вимогами ст.1212 ЦК України, яка передбачає загапльні положення про зобов"язання у зв"язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Частиною другою цієї статті застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки кошти були перераховані у Євро, то грошове зобов"язання повинно бути виконано у гривнях, як це передбачено ст.533 ч.2 ЦК України. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. На момент подачі позову сума боргу у гривнях за офіційним курсом Євро до гривні становила в сумі 90237 гривень 41 клпійка, а на момент розгляду справи становить132990 гривень, у зв"язку з чим були збільшені позовні вимоги, так як збільшився офіційний курс Євро до гривні. Вважає заявлений позов є законний і обгрунтований. Просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] пред"явлені позовні вимоги не визнала, заперечувала у їх задоволенні. Свої заперечення обгрунтувала наступним, що дійсно в період з 03.09.2012 року по 21.01.2014 року отримувала грошові кошти від [PERSON], яка являється громадянкою Німеччини. В даний період часу її син відбував покарання в місцях позбавлення волі. Про надання грошової допомоги [PERSON] домовлявся її син, вона за його проханням отримувала дані кошти. На яких умовах пересилалися грошові кошти їй [PERSON] вона достовірно не знала, однак як пояснював їй син, що дані кошти пересилаються як добровільна допомога. Дані кошти вона витрачала на придбання продуктів харчування та інших речей необхідних сину, які в подальшому передавала в якості передачі сину в місця позбавлення волі. Частково витрача на свої потреби, оскільки у неї було тяжке матеріальне становище. Питання про повернення даних грошових коштів не піднімалося [PERSON]. Вважає, що даний позов пред"явлений до суду у зв"язку з виниклими непорозуміння її сина з [PERSON]. Оскільки позивачка добровільно надсилала їй кошти, то вважає, що підстав для їх повернення не має. Крім того, в силу свого матеріального становища не може повернути пред"явлену суму боргу. Просила відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється громадянкою Німеччини, що підтверджується копією посвідчення особи. В період часу з 03.09.2012 року по 21.01.2014 року позивачкою було надійслано відповідачки грошові кошти на загальну суму 5500 Євро, що підтверджується квитанціями до грошового переказу Вестерн Юніон від 03.09.2012 року на суму 200 Євро і від 17.09.2012 року на суму 400 Євро, також платіжними дорученнями банку від 26.10.2012 року на суму 1300 Євро, від 30.01.2013 року на суму 1000 Євро, від 16.04.2013 року на суму 400 Євро, від 31.05.2013 року на суму 1000 Євро, від 02.08.2013 року на суму 600 Євро, від 20.01.2014 року на суму 600 Євро. Отримувач даних коштів в іноземній валюті Євро, згідно даних грошових переказів є відповідачка [PERSON], що не заперечувала в судовому засіданні відповідачка. Дані обставини також підтверджуються довідкою ПАТ КБ „ Приватбанк" від 27.02.2015 року про рух коштів на рахунку [NUMBER], який відкритий був на ім"я [PERSON] в ПАТ КБ „Приватбанк". Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти повернення боргу, так як вважає, що позивачка добровільно їй надсилала грошові кошти на потреби її сина, який на той час відбував покарання в місцях позбавлення волі. Домовленості з позивачкою про повернення даних коштів не було ні з нею, ні з її сином, тому вона вважає, що набула їх на законних підставах, однак доказів в підтвердження даних обставин не надала. Згідно з Постановою Верховного суду України від 02.10.2013 року вказано, що загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З урахуванням вищезазначеного в ході розгляду заявленого позову судом встановлено, що правової підстави на набуття грошових коштів відповідачкою від позивачки відсутня взагалі і після повідомлення про повернення коштів не була змінена позивачкою. Зобов"язання на які вказує відповідачка, які нібито склалися у неї і її сина з позивачкою не передбачені ст.11 ЦК України, тому отримані грошові кошти відповідачкою повинні бути повернуті позивачці на підставі ст.1212 ЦК України. Крім того, у відповідності до ст.533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти. На день розгляду справи офіційний курс євро до гривні становить 24,18, а відповідно сума коштів, які підлягають стягненню становить 132990 гривень / 5500х24,18=132990/. Заявлені позовні вимоги на думку суду є обгрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України примусовому стягненню підлягають понесені позивачем судові витрати в сумі 902 гривні 37 копійок /витрати на сплату судового збору/, а на користь держави судовий збір в сумі 427 гривень 53 копійки. На підставі викладеного і

Outcome: approved