Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

09 листопада 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який було задоволено рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 21.07.2009р. (том 1, а.с. 83-85). Ухвалою цього ж суду від 10.06.2013р. вказане вище рішення суду було скасовано за нововиявленими обставинами. Відповідно до ухвали судді від 29.02.2016р., дану справу було прийнято до провадження у даному складі суді (том 2, а.с. 8). У звязку із призначенням по справі судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі було зупинено з 14.04.2016р. по 09.03.2017р. Відповідно до останньої редакції позовних вимог позивачки (том 2, а.с. 126-127), така просить суд усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: вул. Мостова, 12 у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району Львівської області, які чиняться [PERSON], за її кошти способами: - виконання робіт по влаштуванню водовідведення з покрівлі та карнизів господарської будівлі за адресою: вул. Мостова, 12 у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району для запобігання стікання атмосферних опадів на земельну ділянку за адресою: вул. Мостова, 10 у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району; - ліквідації вигрібної ями, що знаходиться в середині господарської будівлі в північній її частині на земельній ділянці за адресою: вул. Мостова, 12 в с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, шляхом її бетонування; - ліквідації шахтного колодязя, що знаходиться на відстані 0,20 м. від суміжної межі, що розділяє будинковолодіння №10 та №12 по вул. Мостовій в с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, та на відстані 11,2 м. до житлового будинку №10 по вул. Мостовій, шляхом його засипання; - влаштування на земельній ділянці на вул. Мостовій, 12 в с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району по всій довжині суміжної межі, яка розділяє будинковолодіння №10 та №12 по вул. Мостовій у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, герметичної підпірної стінки, яка б унеможливила потрапляння стічних вод та нечистот з земельної ділянки за адресою вул. Мостова, 12 в. с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району на земельну ділянку за адресою вул. Мостова, 10 в с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району; - ліквідації каналізаційної мережі, що проходить через шахтний колодязь та вздовж суміжної межі, яка розподіляє будинковолодіння №10 та №12 по вул. Мостовій в с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, шляхом тампонування бетонним розчином каналізаційних труб в місцях входу та виходу з колодязя. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,113 га. по вул. Мостова, 10 в с. Старий Добротвір, а відповідачці [PERSON] на праві власності належить сусідня земельна ділянка площею 0,0837 га. по вул. Мостова, 12 Старий Добротвір. Впродовж багатьох років відповідачка, а раніше її батько, порушували норми ст. 103 ЗК України. Так, ще 23.07.2004р. комісія сільської ради встановила, що батько відповідачки [PERSON] з метою благоустрою свого подвіря залив бетонну відмостку від свого будинку з ухилом до паркану, який розділяє земельні ділянки і йому рекомендовано виконати роботи для усунення попадання дощових вод з його подвіря, однак жодних дій не було вчинено. Також, 13.09.2007р. головним санітарним лікарем району було виявлено, що [PERSON] при будівництві каналізаційної мережі та вигребу, від власного колодязя провела у власній хаті ванну та умивальник та обладнала на відстані 0,2 м. від огорожі та 10 м. від будинку позивачки вигрібну яму з водопроникним дном, що є порушенням санітарних норм, а листом виконкому сільської ради від 25.10.2007р. відповідачку було зобовязано виготовити проектну документацію по облаштуванню відстійника і фільтруючого колодязя та відповідно до санітарних норм обладнати відстійник та каналізаційний колектор, проте такого відповідач не зробила. Вказує, що через рельєф місцевості, а саме пониження її земельної ділянки стосовно земельної ділянки відповідачки, а ще враховуючи, що подвіря відповідачки замощене, відбувається стік зливних вод з земельної ділянки відповідачки на її земельну ділянку. А через відсутність водовідливу на господарській будівлі, яка знаходиться на відстані 0,86 м. від існуючої загорожі, дощові води з краю покрівлі заливають її город, призводить до втрати врожаю. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила повністю, так як вважала їх безпідставними та необґрунтованими. Зокрема зазначила, що по справі відсутні будь-які докази того, що позивачці завдано шкоди і що взагалі вихід нечистот та атмосферних вод мав місце. Вказала, що відповідачка не порушувала вимог закону щодо добросусідства, а навпаки постійно зверталась із скаргами на дії позивачки. Також вважала, що висновок експерта від 21.09.2015р. не можу бути взятий до уваги, так як експерт судом не допитувався. Представники третіх особі Кам'янка-Бузької районної державної санітарно-епідеміологічної станції та Відділу Держземагенства у Камянка-Бузькому районі Львівської області в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд за згоди сторін по справі проводив розгляд справи без участі таких представників. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1113 га., із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, що доводиться державним актом на право власності на землю виданим 04.03.2007р. (том 1 а.с.47). А відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 17.11.1989р. [PERSON] є власником будинку №10 по вул. Мостова у с. Старий Добротвір (том 1, а.с. 48). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10837 га., із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована по вул.Мостова. 12 у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району, що доводиться державним актом на право власності на землю від 13.11.2001р. (том 1 а.с. 16). Відповідно до договору дарування від 24.12.2004р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.05.2005р. [PERSON] є власником будинку №12 по вул. Мостова у с. Старий Добротвір (том 1, а.с. 21-22). Як видно із матеріалів справи та не заперечується сторонами, земельна ділянка [PERSON], яка розташована по вул. Мостова, 10 межує із земельною ділянкою [PERSON], яка розташована по вул. Мостова, 12 у с. Старий Добротвір. На земельній ділянці належній [PERSON], поряд із земельною ділянкою [PERSON] збудована господарська будівля розміром 13,8м. на 4,09 м., що доводиться Абрисом земельної ділянки [PERSON] (том 1, а.с. 242). Розглядаючи даний спір, суд встановив, що спір між сторонами виник через потрапляння стічних та каналізаційних вод із господарства [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] Вирішуючи такий спір суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Так, як видно із Висновку судової будівельно-технічної експертизи №1981 від 27.02.2017р. (том 2, а.с. 51-54) експерт вказав, що: - Господарська будівля, яка належить [PERSON] розташована відносно межі суміжного будинковолодіння на відстані 0,86 м. від найбільш виступаючої конструкції, що є порушенням вимог абз. 3 п.3.25. ДБН України "Планування і забудова міських і сільських поселень" ДБН 360-92**, згідно з якими для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок; - Влаштування вигрібної ями та підведеним до неї каналізаційних систем,які знаходяться в середині господарської споруди по відношенню до житлового будинку, гр. [PERSON] знаходиться на відстані більше 20 м., що відповідає п. 2.22. Державних санітарних норм, щодо відповідності даної вигрібної ями, як інженерної споруди то дана вигрібна яма не відповідає "Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць", затверджених Наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011р. №45, а саме виконана не з водотривкого матеріалу та не обладнана щільно прилягаючою кришкою, що ймовірно уможливлює попадання відходів (нечистот) на суміжне будинковолодіння; - шахтний колодязь по вул. Мостова, 12 у с. Старий Добротвір Камянка-Бузького району розташований на відстані 20 см. від огорожі суміжного будинковолодіння, та на відстані 11,2 м. до житлового будинку [PERSON], що не відповідає п. 2.22. "Державних санітарних норм", який накритий залізобетонною кришкою, при вскритті даного колодязя було встановлено наявність у даному колодязі каналізаційних труб, які проходять транзитом через даний колодязь, відповідно проведених замрів глибина колодязя від рівня землі становить 1,7 м. до дна колодязя, та 1,27 м. до каналізаційних труб від рівня землі. На час проведення натурального огляду даний колодязь не використовується як вигрібна яма. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). А згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Також, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вказаних вище норм закону свідчить, що власник земельних ділянок повинні використовувати належні їм земельні ділянки таким чином, щоб не завдавати будь-якої шкоди сусіднім власникам чи землекористувачам, а у разі наявності таких порушень, власник земельної ділянки чи землекористувач може вимагати усунення відповідних порушень. З фактичних обставин справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] здійснила будівництво господарської споруди, яка розташована на відстані 0,86 м. від межі із земельною ділянкою [PERSON], що є порушенням ДБН 360-92**, однак питання про знесення якої господарської будівлі перед судом позивачка не ставила. Таблицею №1 (фото 2) до висновку експерта від 27.02.2017р., показами експерта [PERSON] та показами сторін по справі доводиться, що господарська будівля, [PERSON], що розташована на відстані 0,86м. від межі із суміжним землекористувачем [PERSON] не обладнана будь-якими інженерно-технічними конструкціями, які б запобігали потраплянню стічних атмосферних опадів на територію [PERSON], що як вірно відзначено у висновку експерта від 27.02.2017р. є порушенням п. 3.25 ДБН 360-92**. А тому, такі доводи позивачки є підставними та обґрунтованими і суд їх задовольняє та вважає, що відповідачку слід зобовязати виконати відповідні роботи по приведенні у відповідність її господарської споруди до вимог п. 3.25 ДБН 360-92**. Також, як видно на таблиці №1 (фото 3 та 4) висновку експерта від 27.02.2017р. та не заперечується сторонами і показами експерта, у господарській будівлі [PERSON] наявна вигрібна яма неправильної геометричної форми для відходу життєдіяльності свійських тварин. Як стверджується згаданим вже висновком експертизи, така вигрібна яма влаштована на відстані більше 20м. від будинку [PERSON], а тому сам факт її наявності не суперечить вимогам чинних приписів законодавства і суд дійшов до висновку, що позовна вимога про ліквідацію вигрібної ями шляхом її бетонування не може бути задоволена у такій редакції. Однак, як видно із висновку експерта від 27.02.2017р. така вигрібна яма, як інженерна споруда, не відповідає вимогам Державних санітарних норм та правил, так як не виконана із водотривкого матеріалу та не обладнана щільно прилягаючою кришкою, що ймовірно уможливлює попадання відходів (нечистот) на суміжне будинковолодіння. За таких умов, суд вирішуючи позовні вимоги в частині ліквідації вигрібної ями, що розташована в приміщенні господарської будівлі, вважає за доцільне задовольнити таку частково та зобовязати відповідачку привести таку вигрібну яму у відповідність до санітарних норм шляхом обладнання її з водотривкого матеріалу та щільно прилягаючою кришкою. Стосовно позовних вимог в частині ліквідації шахтного колодязя, що знаходиться на відстані 0,20 м. від суміжної межі, шляхом його засипання, то суд вважає, що така є підставною та обґрунтованою, так як висновком експерта від 27.02.2017р. встановлено наявність його невідповідності в частині відстані від суміжної земельної ділянки (0,2 м. замість 20,0 м.), а отже це порушує законні права та інтереси позивачки, як власника суміжної земельної ділянки. Вимоги позивачки в частині влаштування на земельній ділянці на вул. Мостовій, 12 в с. Старий Добротвір по всій довжині суміжної межі, яка розділяє будинковолодіння №10 та №12 герметичної підпірної стінки, яка б унеможливила потрапляння стічних вод та нечистот з земельної ділянки відповідачки на земельну ділянку позивачки суд вважає безпідставною та необґрунтованою, а тому у її задоволенні відмовляє повністю. Таке рішення суд приймає з врахуванням того, що з матеріалів справи, а саме висновку експерта №196/15 від 21.09.2015р. (том 1, а.с. 251-265) встановлено, що згідно із рельєфом місцевості, південно-східна частина землеволодіння [PERSON] відповідно до висотних відміток понижена стосовно іншої частини даної земельної ділянки на 0,66 м., та стосовно північної частини землеволодіння [PERSON] на 0,09м. Відповідно відбувається стік зливних вод як з західної та північної частини земельної ділянки [PERSON], так і з північної та західної частини земельної ділянки [PERSON] Таким чином, потрапляння стічних вод на земельну ділянку позивачка в певній мірі повязано із природними факторами, а саме у звязку із рельєфом земельних ділянок, що не перебуває у причинно-наслідковому звязку із діями чи бездіяльністю відповідачки, а тому вона не може нести у звязку із цим будь-яких наслідків зобовязального характеру. Водночас, суд відзначає, що при таких обставинах, позивачка, як власник земельної ділянки не позбавлена права облаштування власної земельної ділянки у такий спосіб, щоб це унеможливило потрапляння стічних вод природного походження і не завдавало шкоди іншим землекористувачам. Посилання позивачки та її представника на те, що подвіря відповідачки облаштоване бетонним замощенням самовільно і таке призводить до потрапляння стічних вод на сусідню земельну ділянку суд відхиляє, оскільки такі доводи сторони позивача не доведені належними доказами згідно ст. 60 ЦПК, а саме суду не надано будь-якого доказу існування бетонного замощення та його невідповідності чинним будівельним нормам і правилам, питання щодо бетонного замощення не задавалось жодною стороною для вирішення експерту і відповідно не досліджувалось. Таким чином, суд відхиляє такі покликання сторони позивача як недоведені. Щодо позовної вимоги про ліквідацію каналізаційної мережі, що проходить через шахтний колодязь та вздовж суміжної межі, яка розподіляє будинковолодіння №10 та №12 по вул. Мостовій в с. Старий Добротвір шляхом тампонування бетонним розчином каналізаційних труб в місцях входу та виходу з колодязя, то суд дійшов до висновку, що у задоволенні такої вимоги слід також відмовити виходячи із наступних міркувань. Відповідно до висновку експерта №196/15 від 21.09.2015р. потрапляння побутових стоків з житлового будинку [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] через розташовану біля суміжної межі побутову каналізацію, на думку експерта, малоймовірно, так як в каналізаційному колодці відсутні ознаки порушення каналізаційної системи, а відповідно до інформації, отриманої експертом від власника даної каналізаційної системи під час огляду, дана каналізація на даний час не функціонує (том 1, а.с. 255). Згідно висновку експертизи від 27.02.2017р. при відкритті шахтного колодязя, який розташований на відстані 0,20 м. від межі, було встановлено наявність у даному колодязі каналізаційних труб, які проходять транзитом через даний колодязь на відстані 1,27м. від рівня землі. На час проведення огляду колодязь не використовувався як вигрібна яма (том 2, а.с. 53 зворот). Відтак, враховуючи, що шахтний колодязь, що знаходиться на відстані 0,2 м. від межі земельної ділянки [PERSON] суд прийняв рішення ліквідувати шляхом його засипання, доказів того, що потрапляння будь-яких стоків із каналізаційних труб, які проходять транзитом у цьому колодязі суду не надано, як і не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що така каналізаційна система виконана із порушенням чинних будівельних норм та правил, то суд дійшов до висновку, що у задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити повністю. Тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення судом. Одночасно, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. Так, як видно із матеріалів справи, позивачка [PERSON] сплатила державне мито у розмірі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7,50 грн. (том 1, а.с. 4,5) та вартість проведення судової експертизи у розмірі 3303,00 грн. (том 2, а.с. 50). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як розяснено у п.36 Постанови Пленуму ВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014р., вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи, що позовні вимоги по даній справі мають характер немайнового спору, а пропорційність задоволеної частини вимог визначити неможливо, то суд вважає за доцільне судові витрати розподілити між сторонами порівну.

Outcome: partial