Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом. Вказує, що з 22 лютого 2002 року перебуває в шлюбі з відповідачем, та від шлюбу мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя у них не склалось, вони різні люди, з несумісними поглядами на життя у шлюбі, спільне господарство ними не ведеться. Кожен із нас має свій бюджет. Шлюбні відносини між нами припиненні. Протягом останнього часу між ними постійні сварки, свідком яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам її та інтересам відповідача. Після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з нею. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по стягненню аліментів покласти на відповідача. В судовому засіданні, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечив проти розірвання шлюбу, залишення проживати дітей з матір'ю та стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 лютого 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], підтверджується, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], підтверджується, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитей та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved