Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст-Експрес" в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.08.2016 року позивач просить скасувати наказ 2019/ос від 12 серпня 2015 року про прийняття його на роботу з 13.08.2015 року; зобов"язати відповідача видати новий наказ про прийняття на роботу [PERSON] з 06 серпня 2015 року. Просить визнати незаконними дії відповідача, щодо звільнення позивача за п.4 ст. 40 КЗпП України та скасувати відповідний наказ № 2371/ос від 18.08.2015 року, визнати недійсним запис в трудовій книжці про звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України, просить зобов"язати відповідача внести до трудової книжки запис про звільнення за згодою сторін з 27.08.2015 року. Крім того, просить стягнути з відповідача заробітну плату за період роботи з 06.08.2015 року по 13.08.2015 року в сумі 1193,29 грн., стягнути лікарняні за період з 17.08.2015 року по 26.08.2015 року в сумі 1126,63 грн., стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 23496,14 грн., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.09.2015 року по 31.07.2016 року в сумі 23496,14 грн. за затримку видачі трудової книжки, стягнути моральну шкоду в розмірі 6581,25 грн.. В обгрунтування позову вказав, що 06.08.2015 року був прийнятий на посаду вантажника до Житомирського представництва підприємства «Торговий дім «Міст-Експрес», не погоджуючись з умовами праці та її оплатою 13.08.2015 року написав заяву про звільнення, однак керівник підприємства «Торговий дім «Міст-Експрес» повідомив позивачу про необхідність відпрацювати на підприємстві два тижні та по закінченню цього терміну його буде звільнено відповідно до поданої заяви. З 17.08.2015 року по 27.08.2015 року відповідач перебував лікарняному, про що надав 27.08.2015 року лікарняний лист керівнику підприємства «Торговий дім «Міст-Експрес», який повідомив позивачу про те, що останній буде звільнений відповідно до заяви від 13.08.2015 року. Після неодноразових звернень до відповідача про розрахунок та видачу трудової книжки відповідач розрахунку не провів, трудову книжку не видав. 14.12.2015 року з письмової відповіді відповідача направленої за допомогою поштового зв"язку, позивачу стало відомо, що його було прийнято на роботу з 13.08.2015 року та було звільнено за прогули 18.09.2015 року, крім того позивачу запропоновано для отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про звільнення прибути до м. Львова. Позивач за його участі в судовому засіданні та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні. Письмові запереченння приєднані до матеріалів справи. Свідок [PERSON] - завідувач складом ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" пояснила, що в літку 2015 року [PERSON], працював вантажником день чи два, точно вона не пам"ятає. Зазначила, що спілкується з особами, які мають прийти на роботу, показує обсяг роботи, проводить бесіду. Зазначила про графік роботи вантажників - в дві зміни, з 6-30 год. ранку до 13-00 год., друга зміна з 13-00 до 20-00 год., працюють 4 вантажники. Пояснити, чому в серпні 2015 року працював один вантажник не могла, за сплином часу. Свідок [PERSON]- касир ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" пояснила, що [PERSON] приходив, оформлювався на роботу, працював декілька днів. Зазначила, що трудова книжка при прийомі на роботу передається начальнику відділення, який направляє всі документи на Львів Свідок [PERSON]- начальник Житомирського відділення ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" пояснив, що [PERSON] працював один день 13.08.2015 року, 17.08.2015 року подав лікарняний лист, заяву на звільнення Малик не надавав. Свідок [PERSON]- вантажник ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес", зазначив, що [PERSON] бачив один раз, останній приходив дивився з чого складається робота вантажника, з Маликом не працював, в який саме день Малик був на підприємстві свідок не пам"ятає, оклад вантажника становить 1300,00 грн. на місяць, зазначив, що до відпустки працювали в одну зміну, після відпустки в літку 2015 року працювали в дві зміни, зазначив, що власну трудову книжку здав керівнику Житомирського відділення, який передав її до основного офісу у Львів. Свідок [PERSON]- вантажник ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" пояснив, що [PERSON] приходив цікавився роботою вантажника, працював один день, потім влаштовувався на роботу, пізніше пропав. Чіткий період роботи [PERSON] в ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" зазначити не зміг. При прийомі на роботу документи здаються керівнику відділення, в подальшому документи направляються на Львів. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників, які беруть участь у справі, що вказано в ст. 11 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] подав заяву на ім"я директора ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" про прийняття його на роботу вантажником, з оплатою праці згідно штатного розпису з 13.08.2015 року. Відповідно до наказу № 2019/ОС від 12.08.2015 року [PERSON] з 13.08.2015 року прийнято вантажником відділу вантажних робіт Житомирського оперативного відділення, з посадовим оскладом 1300,00 грн.( а.с. 6), в якому [PERSON] особисто розписався про ознайомлення з наказом. 12.08.2015 року ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" направило повідомлення до ДПІ Сихівського району м.Львова про прийняття працівників на роботу з зазначенням дати початку роботи [PERSON] 13.08.2015 року.( а.с. 87). 13.08.2015 року між ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" та [PERSON] складено договір про повну матеріальну відповідальність( а.с. 92) 17.08.2015 року начальником Житомирського операційного відділення ТОВ "Торговий Діім"Міст Експрес" подано доповідну записку про те, що в період з 14.08.2015 р. по 15.08.2015 року [PERSON] був відсутнім на робочому місці( а.с. 61). В цей же день складено акт в складі комісії з трьох чоловік, який підтверджує ту обставину, що в період з 14.08.2015 р. по 15.08.2015 року [PERSON] був відсутнім на робочому місці( а.с. 62). 26.08.2015 року на адресу позивача відповідачем направлено телеграму № 103011 з вимогою про надання пояснень причин невиходу на роботу з 14.08.2015 року.( а.с.64,65) 27.08.2015 року позивач подав пояснювальну записку про те, що в період з 14.08.2015 року по 15.08.2015 року не вийшов на роботу у зв"язку з хворобою, лікаря викликав лише 17.08.2015 року, тому період з 14.08.2015 року по 15.08.2015 року не ввійшов до лікарняного. 03.09.2015 року на адресу позивача направлено телеграму для надання письмового пояснення причини невиходу на роботу з 27.08.2015 р.( а.с. 60), однак телеграму адресат не отримав за його відсутності, члени сім"ї від одержання телеграми відмовились ( а.с. 95). 03.09.2015 року комісією у складі трьох осіб складено акт про те, що після отримання листа вимоги № 103011 від 26.08.2015 року [PERSON] на робоче місце не з"явився та не надав письмові пояснення причин порушення та документів , які засвідчують поважність причин відсутності ( а.с. 66) Зі змісту табелю обліку робочого часу ( а.с. 83) вбачається, що [PERSON] в серпні 2015 року мав один робочий день 13.08.2015 року, в вересні [PERSON] на роботу не виходив( а.с. 85) Листком непрацездатності серії АГТ № 948687 підтверджується, що [PERSON] в період з 17.08.2015 року по 27.08.2015 року( включно) перебував на лікарняному. Зворотній бік листа непрацездатності містить відомості про страховий стаж на день настання непрацездатності [PERSON]- до трьох років.( а.с. 59). Зі змісту доповідної записки начальника Житомирського операційного відділення ТОВ "Торговий Діім"Міст Експрес" від 18.09.2015 року вбачається, що в період з 01.09.2015 року по 18.09.2015 року [PERSON] був відсутнім на робочому місці( а.с. 37). Аналогічна доповідна записка складена 31.08.2015 року ( а.с. 40) за період відсутності [PERSON] на робочому місці в період з 28.08.2015 року по 31.08.2015 року. Вказані обставини підтверджуються актом від 31.08.2015 року складеним комісією в складі трьох осіб. 18.09.2015 року комісією у складі 3 осіб складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці після отримання листа имоги № 10214 від 03.09.2015 року ( а.с. 38). Наказом № 2371/ок від 18.09.2015 року ( а.с.43) [PERSON] було звільнено з 18.09.2015 року у зв"язку з прогулом без поважних причин , згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 43). Головним управлінням Держпраці у Львівській області складено акт № 13/01/017/0075 щодо додержання ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" законодавства про працю та загальнообов"язкового державного соціального страхування з висновку про виявлені порушення вимог законодавства вбачається, що виявлено порушення виплати заробітної плати, а саме рідше двох разів на місяць та пізніше 7 днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Зі змісту листа від 10.02.2016 року ( а.с. 56) вбачається , що перевірка здійснювалась за зверненням [PERSON] щодо додержання законодавства про працю у ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес". 18.09.2015 року на адресу [PERSON] направлено лист про те, що останнього звільнено за прогули та повідомлено про необхідність з"явитись за отриманням трудової книжки або повідомити адресу на яку потрібно її надіслати, крім того направлено наказ про звільнення ( а.с. 4). Даний лист направлено рекомендованим листом з повідомленням, однак лист повернувся за сплином терміну зберігання, що вказує на те, що відповідач дотримався встановленого порядку видачі трудової книжки, проте позивач не з"являючись до поштового відділення за отриманням поштової кореспонденції ( повідомлення про надходження р/ листа направлялось 24.09.2016 року, 28.09.2015 р., 03.10.2015 р., 08.10.2015 р. ( а.с. 5)) власне позбавив себе законного права на вчасне отримання трудової книжки. Зі змісту листа від 08.12.2015 року вбачається, що [PERSON] звертався з заявами до ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" та йому надано відповідь щодо наявності наказу про звільнення, отримання трудової книжки та інших питань щодо перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" ( а.с. 97), вказаний лист Малик отримав 10.12.2015 року ( а.с. 99). Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни працівника може бути застосовано заходи стягнення у вигляді догани або звільнення. Порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. При цьому наявність вини, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є необхідна умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Зідно ч. 4 ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе у випадку допущення працівником прогулу без поважних причин. Прогулом вважається відсутність працівника без поважних причин на роботі протягом усього робочого дня. До прогулу прирівнюють відсутність працівника без поважних причин на роботі більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", вбачається, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. З роз'яснень, що викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Позивач не заперечував, що був відсутнім на роботі в дні визначені відповідачем, а саме з 14.08.2015 року по 15.08.2015 року та з 28.08.2015 року- по 18.09.2015 року. Позивач поважність причин відсутності на роботі в період з 14.08.2015 року по 15.08.2015 року пояснює хворобою, в період з 28.08.2015 року - по 18.09.2015 року позивач вважав, що є звільненим за згодою сторін, однак належних та переконливих доказів в підтвердження вказаних обставин суду не надав. З представлених доказів, судом не встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір з 06.08.2015 року, зі змісту заяви та наказу про прийняття на роботу, зі змісту договору про повну матеріальну відповідальність, зі змісту трудової книжки, які підписані позивачем власноруч,( що не спростовано останнім в судовому засіданні), позивач був прийнятий на роботу з 13.08.2015 року. Посилання позивача на покази свідків, щодо дати прийняття на роботу з 06.08.2015 року, суд до уваги не приймає, оскільки покази свідків є нечіткими, з показів неможливо встановити період у який позивач почав та закінчив виконував покладену на нього трудовим договором роботу. Належних та допустимих доказів про початок роботи позивача на ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" з 06.08.2015 року [PERSON] суду не надав, хоча відповідно до ст. 10-11 ЦПК України це є обов'язком позивача. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про скасування наказу 2019/ос від 12 серпня 2015 року про прийняття його на роботу з 13.08.2015 року та зобов"язання відповідача видати новий наказ про прийняття на роботу [PERSON] з 06 серпня 2015 року. Так само, позивачем не надано суду доказів про те, що в період з 06.08.2015 року по 13.08.2015 року останній виконував роботу вантажника, тому підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати за період роботи з 06.08.2015 року по 13.08.2015 року в сумі 1193,29 грн. суд не вбачає. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача, щодо звільнення позивача за п.4 ст. 40 КЗпП України та скасування відповідного наказу № 2371/ос від 18.08.2015 року, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України, зобов"язання відповідача внести до трудової книжки запис про звільнення за згодою сторін з 27.08.2015 року, оскільки позивач не заперечував факту відсутності на роботі з 14.08.2015 року по день звільнення та не надав суду доказів про поважність причин відсутності на роботі, позивачем не надано суду належних та переконливих доказів про те, що останній подав відповідачу заяву про звільнення за згодою сторін, що така заява була погоджена відповідачем. Проте відповідачем вжито всіх передбачених законом заходів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за допущений прогул, так само як і вжито всіх заходів щодо видачі позивачу трудової книжки - направлено відповідне повідомлення, як того прередбачає п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Нарахування заробітної плати та лікарняних підтверджується складеним ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" та поданим до ДПІ у Сихівському районі м.Львова звітом за Формою № 1-ДФ про суми нарахованого доходу на користь фізичних осіб і суми утриманого податку, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] прийнятий на роботу 13.08.2015 року та звільнений 18.09.2015 року, сума нарахованого доходу становить 378,93 грн.( а.с. 88). Зі змісту розрахункового листка за серпень 2015 року( а.с. 121) вбачається, що [PERSON] нараховано на оплату одного робочого дня 55,15 грн., та лікарняного листка 234,91 грн., борг підприємства на кінець місяця становить 104,82 грн., вказані кошти 16.09.2015 року зараховані на особовий рахунок позивача, що підтверджується випискою по рахунку( а.с. 133). Крім того, 18.09.2015 року на рахунок позивача зараховано суму 203,19 грн. Таким чином відповідач провів повний розрахунок з позивачем щодо нарахованих сум в період роботи позивача на ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес". Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 37 Закону України від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням і похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу, а саме 100% - при наявності страхового стажу понад 8 років, зі змісту трудової книжки [PERSON] вбачається , що трудовий стаж останнього значно перевищує 8 років, тому розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності останньому має становити 100%. Довідкою від 10.08.2016 року відповідач вказує, що нарахування позивачу проводилось з розрахунку 50% страхового стажу, що є неправомірним, оскільки в володінні відповідача перебувала трудова книжка позивача та ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" мав можливість власне провести обрахування страхового стажу позивача, за таких обствавин, суд приходить до висновку, що нарахування позивачу допомоги по тимчасові непрацездатності мало проводитись з розрахунку 100%, тому до стягнення підлягає сума допомоги по тимчасовій непрацездатності, що становить 234,91 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог працівника, суд визначає розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Таким чином, суд застосовує принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є правом суду та визначає його в розмірі 600,00 грн. При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачем не надано суду доказів грубого порушення з боку відповідача дотримання вимог трудового законодавства щодо незаконного звільнення з роботи та порушення трудових обов'язків, що призвело до порушення нормальних умов життя позивача. Крім того, позивачем не надано суду належних та переконлдивих доказів, що позивач зазнав моральної шкоди. За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги. Суд не приймає до уваги акт від 03.09.2015 року( а.с. 93) про ненадання відповіді на телеграму № 102014 від 03.09.2014 рокеу, оскільки вказана телеграма направлена лише 03.09.2015 року. Так само, як і не приймає до уваги акт від 26.10.2015 року ( а.с. 78) про ненадання пояснень про причини відсутності [PERSON] на роботі у відповідь на листи від 14.09.2015 року та від 18.09.2015 року, оскільки вказаний акт складено після звільнення позивача з роботи. На підставі викладеного,

Outcome: partial