Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку, посилаючись на те, що [PERSON] з 22.05.2020 року до 15.07.2021 року працювала на посаді фасувальник відділу у ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто». З травня 2021 року ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» позивачу не виплачується заробітна плата. Дана заборгованість по заробітній платі становить 29 382,72 грн. У зв`язку з порушенням ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» трудового законодавства, 01.07.2021 року вона звернулася\~ із заявою до ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто»\~ з проханням звільнити її із займаної посади за власним бажанням з 15.07.2021 року. Однак в порушення норм КЗпП України, роботодавцем, ні в день звільнення, ні по даний час, позивачу не видано копію наказу про звільнення, не внесені належні записи про звільнення до трудової книжки та не проведено розрахунок. Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу\~ середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З 16.07.2021 року по день предявленого даного позову позивач на підприємстві не працює. Середній заробіток позивача за час затримки проведення розрахунку на день пред`явлення позову становить 4 073,67 грн. 15.09.2021 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в які просив стягнути з ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» заборгованість по заробітній платі в розмірі 29 382,72 грн, та середній заробіток за час затримки проведення розрахунку в розмірі 19 463,09 грн. (а.с.22,23). Позивач подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі (а.с.38). Представник відповідача подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо задоволення позову з урахуванням заяви про долучення розрахунку середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку (а.с.35) Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків . Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3\~ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 01.07.2021 року написала заяву про звільнення за власним бажанням з 15.07.2021 року (а.с.11). Як зазначено у довідці ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» № 0000-000028 від 14.07.2021 року, [PERSON] працює в ПП «Науково-виробнича фірма «Елітфіто» з 01.07.2017 року. На даний момент займає посаду фасувальник відділу виробництва. Дохід за період з 01.07.2020 по 30.06.2021 склав 99 029,63 грн. (а.с.10). Станом на 15.07.2021 року заборгованість відповідача перед [PERSON] 29 382,72 грн., з них: заробітна плата 21 550,00 грн.; компенсація невикористаної відпустки 7 832,72 грн.(а.с. 9). Згідно розрахунку середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку станом на 15.09.2021 року становить 19 463,09 грн.(а.с.24). Згідно\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 5\~ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. В ч. 5\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці», зазначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ч.2\~ст.233 КЗпП України\~у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно із частиною 1\~статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Доказів, які б спростовували\~\~обставину невиплати Позивачу\~\~суми повної заборгованості по заробітній платі\~\~в розмірі 21 550,00 грн.\~\~суду не надано. У зв"язку з цим суд вважає\~\~позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 21 550,00 грн.\~\~обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача компенсації невикористаної відпустки в сумі 7 832,72 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 19 463,09 грн., суд зауважує на тому, що\~\~у відповідності до\~ст. 117 КзПП України\~середній заробіток за вечь час затримки по день фактичного розрахунку виплачується у разі невиконання підприємством вимог\~ст. 116 КзпП України\~( невиплата всіх сум, що належать працівнику на день звільнення). В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що [PERSON] звільнено з\~\~Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Елітфіто" станом на час\~\~розгляду справи ( за заявою від 01.07.2021 року). Будь-яких позовних вимог з цього приводу Позивачем за даним позовом не пред"явлено. У зв"язку з цим, Суд на даний\~\~час\~\~не вбачає підстав для стягнення на користь Позивача з Відповідача суми середнього заробітку за\~ст. 117 КзпП України\~та суми за невикористані відпустки. У зв"язку з цим, в задоволенні позовних вимог про стягнення сум середнього заробітку в розмірі 19 463,09 грн. та сум невикористаної відпустки в розмірі 7 832,72 грн. слід відмовити. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.\~116, 117, 235 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року,

Outcome: approved