Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

06.11.2013 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про встановлення факту та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер мій син, [PERSON]. Після смерті сина залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146, 1424281000:02:000:0348 та належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року. Відповідно до ст.1261 ЦПК України спадкоємцями за законом після померлого спадкодавця є вона - його мати, та дружина - [PERSON]. Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Другої Слов'янської державної нотаріальної контори від 12.04.2013р. №1021-02/14. Дружина спадкодавця - [PERSON], також подала заяву про прийняття спадщини та також є спадкоємцем, який прийняв спадщину. Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, їй та відповідачці належить по 1/2 частки земельної ділянки площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424281000:02:000:0348, належної спадкодавцю на момент його смерті. Незважаючи на те, що вона у встановлені строки подала заяву про прийняття спадщини після [PERSON], постановою Другої Слов'янської державної нотаріальної контори від 25.10.2013р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що нею не було надано нотаріусу правовстановлюющих документ на земельну ділянку на ім'я [PERSON] та відсутній документ на ім'я [PERSON] на вказану земельну ділянку. Другий спадкоємець [PERSON], його дружина [PERSON] вважає, що оскільки в наданих нею документах наявні зазначені вище розбіжності то вона не має права на отримання у спадок 1/2 частки земельної ділянки. Разом з тим, наявність вказаних вище розбіжностей в написанні прізвища померлого спадкодавця пов'язана виключно із неправильним перекладом прізвища спадкодавця з російської на українську мови, а саме: - в свідоцтві про смерть від 30.08.2006р. прізвище спадкодавця, [PERSON] зазначено через букву "е" як [PERSON] у відповідності до свідоцтва про народження, в якому прізвище спадкодавця було вказано російськомовним правописом "[PERSON]". - в Державному Акті на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308 від 03.06.2003 року прізвище власника (спадкодавця) зазначено україномовним правописом через українську букву "є" як [PERSON], Таким чином, у зв'язку із тим, що в Державному Акті на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року та свідоцтві про смерть спадкодавця наявні розбіжності в написанні прізвища [PERSON], вона не може оформити своє право власності на ? частку даної земельної ділянки. Відповідно до ст.256 ЩІК України суд розглядає справи про встановлення факту... належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146, 1424281000:02:000:0348, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року серія ДН №014308, потрібне їй як спадкоємцю [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаної земельної ділянки. Іншим шляхом, окрім звернення до суду вона не має можливості встановити даний факт у зв'язку із наявними в Держаному Акті та свідоцтві про смерть [PERSON] розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, що виникли в результаті помилки при перекладі з української на російську мови. Окрім того, й в самому Державному Акті неможливо виправити допущену помилку, оскільки відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних акті на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою будь-які виправлення в державному акті не допускаються. Також їй не може й бути виданий новий Державний Акт, оскільки на даний момент вказана Інструкція вже втратила свою чинність, а право власності на земельну ділянку, надану із земель державної та комунальної власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видається державною реєстраційною службою України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншого особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Просила суд: 1) встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] правовстановлюючого документу - Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року, площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424281000:02:000:0348; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частку земельної ділянки площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424285 000:02:000:0348. У судове засідання представник позивача - [PERSON], діюча за дорученням від 04.11.2013р., не з»явилася, але надала суду заяву у якій просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] до суду не з»явилась, але надала суду заяву у який просила праву розглянути без її участі та визнати право власності за [PERSON] на даний земельний акт. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. ч.1,2,3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.1977 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.10.2004 року, 01.10.2004 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис № 709 від 01.10.2004 року (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2012 року, виданим виконкомом Дмитрівської сільської ради Слов'янського району Донецької області, [INFO], помер син позивача та чоловік відповідача - [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 5,73 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424281000:02:000:0348 яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року (а.с.8). На підставі доручення від 04.11.2013 року [PERSON] уповноважила свою доньку [PERSON] представляти її інтереси в року Слов'янському міськрайонному суді (а.с.13). У встановлений законом строк - 6 місяців, [PERSON] - мати спадкодавця, та [PERSON] - дружина спадкодавця, звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області від 25.10.2013 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки площею 5,73 гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, Слов»янського району відмовлено, у зв»язку з відсутністю правовстановлювального документа на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів (а. с. 12). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. В даному випадку має місце спір про спадкове право, а тому заявлені вимоги про встановлення фактів мають розглядатися в порядку позовного провадження. Таким чином, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів, а саме - Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року, доведено, дійсно у даному акті є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця - [PERSON], що виникли в результаті помилки при перекладі з російськї на з українську мови. Встановлення даного факту потрібно позивачу для прийняття спадщини ? частки земельної ділянки площею 5,73 гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, Слов»янського району, Донецької області, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424281000:02:000:0348 яка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON], після смерті свого сина - [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона фактично прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги - матір спадкодавця, передбаченої ст.1261 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку судом встановлено, що позивач [PERSON], має повне право на визнання за нею права власності в порядку спадкування на ? частку земельної ділянки площею 5,73 гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради, Слов»янського району, Донецької області, кадастровий номер 1424281000:02:000:0146 1424281000:02:000:0348 яка належала спадкодавцю - [PERSON], на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №014308, виданого Слов'янським районним відділом земельних ресурсів 03.06.2003 року, як спадкоємець першої черги після смерті свого сина - [PERSON], померлого [INFO], оскільки [PERSON] фактично прийняла спадщину, надавши до Другої слов»янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved