Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Згідно заповіту від 16.03.2010 року все належне на праві власності померлому майно успадковує позивач. До складу спадкового майна відноситься: квартира [ADDRESS], земельна ділянка, загальною площею 4, 0459 га, що знаходиться на території Почуйківської сільської ради у Попільнянському районі Житомирської області, а також ? частина домоволодіння [ADDRESS] В установлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв"язку з чим було відкрито спадкову справу. Відповідачі звернулися до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, в результаті чого рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року у задоволенні позову було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. 05.09.2014 року на ім"я позивача державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але у видачі свідоцтва на інше майно було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право на отримання у власність спадкового майна, що складається з квартири та ? частини домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] та ? частину домоволодіння [ADDRESS] Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивач фактично прийняв спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріуса, відповідачі не є належними відповідачами, оскільки не оспорюють право позивача на спадкове майно, а також вказав про те, що позивач обрав неіснуючий спосіб захисту свого права. На підставі викладеного представник відповідачки просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в своїх заявах просять розглядати справу у їх відсутність, проти позову заперечують. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне майно: - квартиру [ADDRESS]; - земельну ділянку, загальною площею 4, 0459 га, що знаходиться на території Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області; - ? частину домоволодіння [ADDRESS] Як встановлено судом, 16.03.2010 року померлим під час життя був складений заповіт на ім"я позивача [PERSON] на все рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с. 7). В установлений законом строк позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв"язку з чим була відкрита спадкова справа. У серпні 2010 року відповідачі по справі звернулися до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про визнання недійсним заповіту від 16.03.2010 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014 року, у задоволенні позову відмовлено (а.с. 8-13). 05.09.2014 року позивачу [PERSON] державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована на території Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (а.с. 19). Також листом від 29.08.2014 року державний нотаріус повідомила позивача про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше нерухоме майно, зважаючи на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, позивачу було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об"єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. З письмових матеріалів справи вбачається, що на момент смерті [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 20), та ? частина домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15). Факт відсутності у позивача оригіналів правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений належними письмовими доказами, зокрема, Витягом з кримінального провадження від 22.07.2014 року (а.с. 14). З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність позовних вимог [PERSON], оскільки він в передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надав всі необхідні документи, але через незалежні від нього обставини не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. А тому суд вважає, що за позивачем [PERSON] повинно бути визнано право власності на спадкове майно, зокрема, квартиру та ? частину домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: partial