Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. В березні\~2021\~року АТ\~КБ «ПриватБанк»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~На обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначає,\~що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~№ б/н\~від 03.09.2011\~року,\~згідно з\~якої отримав\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~ рахунок. Відповідач при\~підписанні анкети-заяви\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~«Тарифами Банку»,\~складає між\~ним та\~Банком Договір\~про надання\~банківських.\~Заявою відповідач\~підтвердив той\~факт,\~що він\~був повністю\~проінформований про\~умови кредитування\~в АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення\~в письмовій\~формі. Банком на\~підставі Договору\~надання банківських\~послуг відкрито\~картковий рахунок\~із початковим\~кредитним лімітом,\~який у\~подальшому збільшився\~до 28000,00\~грн. Щодо встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~Банк керувався\~п.2.1.2.3,\~2.1.2.4\~Договору,\~на підставі\~яких відповідач\~при укладанні\~Договору дав\~свою згоду,\~щодо прийняття\~будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміни\~(збільшення\~або зменшення)\~за рішенням\~та ініціативою\~Банку.\~Таким чином,\~Банк свої\~зобов`язання за\~Договором виконав\~в повному\~обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених Договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту.\~З 01.03.2019\~року також\~впроваджені зміни\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~в частині\~нарахування відсотків,\~згідно яких\~відповідно до\~п.\~2.1.1.2.12.\~в разі\~порушення зобов`язань,\~починаючи з\~181-го\~дня з\~моменту порушення\~зобов`язань\~клієнт зобов`язується\~сплатити банку\~заборгованість по\~кредиту та\~проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України,\~встановлюються за\~домовленістю сторін\~у процентах\~від простроченої\~суми заборгованості\~в розмірі:\~86,4%\~-\~для картки\~«Універсальна»;\~84,0%\~-\~для картки\~«Універсальна голд».\~Відповідач зобов`язувався\~повернути витрачену\~частину кредитного\~ліміту відповідно\~до умов\~Договору,\~а саме\~щомісячними платежами\~у розмірі\~мінімального платежу\~від суми\~заборгованості,\~який встановлений\~Договором.\~Але в\~процесі користування\~кредитним рахунком\~відповідач не\~надав своєчасно\~Банку грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за борговими\~зобов`язаннями,\~що має\~відображення у\~Розрахунку заборгованості\~за та\~виписці по\~рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 17.03.2021 року має заборгованість 32807,14 грн., яка складається з наступного: 28050,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4756,47 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: стягнути з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 32807,14 грн. станом на 17.03.2021 року за кредитним договором № б/н від 03.09.2011 року, а також судовий збір у справі в розмірі 2270,00 грн. Відповідач [PERSON] \~20.05.2021\~року на\~електронну адресу\~суду та\~21.05.2021\~року через\~канцелярію суду,\~надала відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно змісту\~якого зазначила,\~що вважає\~подану позовну\~заяву необґрунтованою,\~яка не\~відповідає фактичним\~обставинам справи\~та вимогам\~закону,\~не підтверджена\~належними доказами,\~а позовні\~вимоги ґрунтуються\~на неналежних\~та недопустимих\~доказах.\~Щодо порядку\~виникнення правовідносин\~та форми\~договору про\~надання банківських\~послуг б/н\~від 03.09.2011\~р„ Умов,\~Правил надання\~банківських послуг.\~Правил користування\~платіжною карткою\~та Тарифів\~банку,\~та підписання\~Заяви -анкети\~від б/н\~від 03.09.2011\~р.\~Відповідачем не\~надано Позивачу\~та відповідно\~суду доказів\~належного оформлення\~та укладання\~між сторонами\~та відповідно\~отримання позичальником\~(Відповідачем),\~саме Договору\~про надання\~банківських послуг\~б/н\~від 03.09.2011\~р.,\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг,\~Правил користування\~платіжною карткою\~та Тарифами,\~на які\~Позивач посилається\~у позовній\~заяви,\~як на\~підтвердження своїх\~вимог,\~щоб в\~сукупності із\~анкетою-заявою\~б/н\~від 03.09.2011\~р.,\~свідчило про\~укладений між\~сторонами у\~належній формі\~Договору про\~надання банківських\~послуг б/н\~від 03.09.2011\~р.\~Відповідач не\~підписував вище\~вказаних документів.\~Тому посилання\~Позивача на\~укладення Договору\~про надання\~банківських послуг\~б/н\~від 03.09.2011\~р.\~та відповідних\~Умов,\~Правил,\~Тарифів,\~які прийняті\~Позивачем та\~розміщені на\~відповідному сайті\~в мережі\~Інтернет (www.privatbank.ua)\~є неналежними\~доказами по\~справі,\~оскільки Відповідачем\~не підписувався\~такий договір. Позивачем не\~надано суду\~доказів та\~не надано\~обґрунтованого пояснення,\~що позичальник\~(Відповідач)\~був ознайомлено\~саме з\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~Правилами користування\~платіжною карткою\~та Тарифами\~станом на\~03.09.2011\~р.,\~на які\~він посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~щоб в\~сукупності із\~анкетою-заявою\~від 03.09.2011\~р.,\~свідчило про\~укладений у\~належній формі\~Договір по\~надання банківських\~послуг б/н\~від 03.09.2011\~р.\~Тому вважає,\~що посилання\~Позивача на\~ознайомлення з\~Умовами та\~Правилами,\~на які\~посилається Позивач\~у позовній\~заяві та\~наведення загальної\~фрази викладеної\~у анкеті-заяві\~від 03.09.2011\~р.\~є неналежними\~доказами по\~справі. Позивач взагалі\~не надав\~належним чином\~засвідченої виписки\~по рахунку\~Відповідача для\~підтвердження заборгованості,\~на яку\~посилається Позивач.\~Розрахунок заборгованості\~за договором\~б/н\~станом на\~23.10.2017\~р.,\~взагалі не\~підтверджується первинними\~документами у\~розмінні Закону\~України «Про\~бухгалтерський облік\~та фінансову\~звітність в\~Україні» від\~16.07.1999\~р.\~№ 996-ХІУ. Надана Позивачем\~анкета-заява\~від 03.09.2011\~р.,\~виписка,\~довідка,\~розрахунок заборгованості\~до суду\~як докази\~не можуть\~вважатись належними\~та допустимими\~доказами,\~оскільки не\~засвідчені належним\~чином.\~Вважає,\~що відсутні\~правові підстави\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~АТ КБ\~«Приватбанк» будь-яких\~сум,\~в тому\~числі і\~будь-яких\~відсотків. А так, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між Позивачем та Відповідачем дотримано вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону № 1023-ХІІ, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача\~31.05.2021\~року надав\~суду відповідь\~на відзив,\~згідно змісту\~якого зазначив,\~що зміст\~кредитного договору\~з [PERSON] \~зафіксовано в\~декількох документах:\~в заяві\~Позичальника,\~Умовах та\~Правилах надання\~банківських послуг\~та Тарифах.\~Таким чином,\~між Банком\~та Позичальником\~укладається договір\~у письмовій\~формі.\~Укладення кредитного\~договору таким\~чином чинному\~законодавству України\~не суперечить.\~Між сторонами\~були здійснені\~всі необхідні\~дії,\~який задля\~придбання,\~припинення або\~зміна цивільних\~прав та\~обов`язків,\~що за\~змістом ч.\~1\~ст.\~202\~Цивільного кодексу\~України вказує\~на вчинення\~двостороннього кредитного\~договору,\~складовими якого\~виступають Заява,\~Умови та\~Правила надання\~банківських послуг\~та Тарифів,\~з якими\~Позичальник ознайомлений,\~про що\~свідчить підпис\~в Заяві. Зазначає,\~що банком\~надані належні\~та допустимі\~докази,\~які підтверджують\~факт укладання\~кредитного договору\~та наявність\~не виконаних\~кредитних зобов`язань. Підписавши Анкету-Заяву\~Відповідач підтвердив,\~що він\~був ознайомлений\~з умовами\~кредитування та\~погодився з\~ними,\~що засвідчив\~власним підписом.\~Погашаючи заборгованість\~по кредиту\~Відповідач прийняв\~умови договору\~та погодився\~з ними. Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банку повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву № б/н від 03.09.2011 року, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок (а.с.15, 72). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито [PERSON] картковий рахунок із кредитним лімітом, який у подальшому змінювався, що підтверджується довідкою (а.с.14). Згідно наданої позивачем довідки, відповідачу [PERSON] було видано платіжну картку строком дії до 07/21 року, що підтверджується довідкою (а.с.13). Щодо встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~Банк керувався\~п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку (а.с.73-97). Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно виписки по особовому рахунку, відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с. 49-64). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 17.03.2021 року відповідач має заборгованість 32807,14 грн., яка складається з наступного: 28050,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4756,47 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. (а.с.6-10). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку зобов`язаний виконати зобов`язання по поверненню кредиту (а.с. 15-40). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Звернувшись до суду з даним позовом, АТ КБ Приватбанк посилалися на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ Приватбанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.09.2011 року. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Слід зазначити, анкета-заява [PERSON] від 03.09.2011 року містить відомості про оформлення відповідачем кредитного договору з наданням кредитного ліміту за Умовами та Правилами надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою кредитка «Універсальна». Однак, зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена. Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] має перед банком заборгованість за кредитним договором станом на 17.03.2021 року має заборгованість 32807,14 грн., яка складається з наступного: 28050,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4756,47 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути, крім тіла кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками. Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.09.2011 року, посилався на витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів і Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ ПриватБанк в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та Умови та правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах цієї справи, не визнаються відповідачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.09.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів». Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] АТ КБ Приватбанк дотрималися вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ Приватбанк, не довела відсутність заборгованості. Однак, слід зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 03.09.2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до заявлених позовних вимог та згідно наданого розрахунку заборгованості, розмір тіла кредиту наданого [PERSON] становить 28050 грн. 67 коп. Відповідно до ч. ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТКБ «ПриватБанк» є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.09.2011 року станом на 17.03.2021 року у розмірі 28050 грн. 67 коп. за тілом кредиту. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченим відсотками, є недоведеними фактом досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем у будь-якому розмірі процентів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1940,89 грн.

Outcome: partial