Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому вказала, що відповідно до рішення суду від 24.02.2011 року із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитиини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 січня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», тому до ч. 2 ст. 182 СК України було внесено зміни: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивуючи тим, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховуючи, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду від 24.02.2011 року та стягувати щомісячно із усіх видів заробітку відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.07.2017 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. А після збільшення вимог просила також стягути із відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 19.01.2011 року по 01.04.2018 року у сумі 20\~919 (двадцять тисяч девятсот девятнадцять) грн. 15 коп. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі\~є достатньо\~доказів для\~її заочного\~розгляду,\~ суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов"язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. В силу ст. 196 СК України при виникненні заборгованості зі сплати аліментів з вини особи, яка зобов'язана сплачувати їх за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Kодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (свідоцтво про народження, а.с. 6). Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24.02.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки доходу [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.01.2011 року, (а.с. 7). На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС Яготинського РУЮ. З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.24, 35) вбачається, що станом на 31.03.2018 року заборгованість [PERSON] складає 64846,61 грн. (з 19.01.2011 року по 31.07.2014 року по сплаті аліментів складає 15 785,04 грн., а за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року). Відомості про місце роботи відповідача та стан його здоров'я суду невідомі. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн., з 01 липня -1944 грн., з 01 грудня - 2027 грн. Враховуючи, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який визначає, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що в цій частині вимоги позивачки підлягають до задоволення. У позовній заяві позивачка також просить змінити розмір аліментів із дня набрання Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" чинності, тобто з 08.07.2017 року. Разом з тим, суд вважає вимоги в цій частині такими, що не грунтуються на законі, та стягнення аліментів у новому розмірі необхідно проводити з дня набрання чинності рішенням суду. З врахуванням вимог ст. 196 СК України суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів. Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне. Так, правильність довідки-розрахунку ВДВС про заборгованість по аліментах відповідача останній не оскаржував та підстав не довіряти вказаним розрахункам у суду немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: partial