Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду за захистом своїх порушених трудових прав, просить скасувати наказ від 07 травня 2015 року №29-ОС, начальника Управління соціального захисту населення Ульяновської районної державної адміністрації , Про дисциплінарну відповідальність в частині оголошення догани начальнику відділу прийняття рішень- Батурінцевій [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали та з мотивів, наведених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що спірний наказ винесений відповідно до вимог чинного законодавства. З"ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.Як вбачається з поданих сторонами і досліджених в судовому засіданні письмових доказів - 07 травня 2015 року начальником Управління соціального захисту населення Ульяновської районної державної адміністрації було видано наказ № 29-ОС Про дисциплінарну відповідальність в п.1 якого зазначено: оголосити догану [PERSON], начальнику відділу прийняття рішень у зв"язку з неналежним виконанням обов"язків та завдань, які покладено на відділ прийняття рішень. Згідно вимог ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з"ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов"язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов"язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. В тексті наказу № 29-ОС про оголошення догани [PERSON] відсутні будь-які посилання на нормативно-правові чи акти локального нормотворення, трудові обовязки позивача, на підставі яких працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, не зазначено конкретно, які саме завдання та обов"язки були порушенні позивачкою. За таких обставин суд вважає, що відповідач не мав підстав для оголошення догани позивачу та ним було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу начальника Управління соціального захисту населення Ульяновської районної державної адміністрації №29-ОС від 07.05.2015 року "про дисциплінарне стягнення" підлягають задоволенню. За змістом диспозиції ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що позивачка жодного доказу в обґрунтування завданої моральної шкоди, її розміру, не надала, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення такої компенсації, обґрунтувавши її розмір у відповідності до діючого законодавства, у зв"язку з чим в цій частині позов не може бути задоволений. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати позивача в розмірі 1000 грн. на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки документально не підтверджені, тому підстав для стягнення не вбачається.

Outcome: partial