Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 52768.59 грн., яка складається з: 2242.97 грн. - заборгованість за кредитом; 43335.68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4200.96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2488.98 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту відь18.11.2011 року в сумі 52768.59 та судові витрати по справі. Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №277 від 25.07.2018 року [PERSON]. у своїх запереченнях просила суд в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що надана позивачем довідка про умови кредитування є неналежним доказом, оскільки є незрозумілою та надана копія неякісна; а наданий розрахунок заборгованості є незрозумілим, щодо порядку нарахування суми процентів, штрафів та пені. Також вказує, що позивачем незаконно збільшено розмір процентної ставки за кредитом, а стягнення з відповідача одночасно пені та штрафів суперечить ст. 61 Конституції України. Представником позивача за довіреністю [PERSON] подано до суду відповідь на відзив у якому вказує, що [PERSON] 18.11.2011 року отримав кредит у розмірі 2400 грн. Із анкети-заяви від 18.11.2011 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» вбачається, що останній підписавши відповідну анкету та довідку висловив згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам'яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено, що на момент оформлення кредиту, позивачем було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1.7 % на місяць, що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Після отримання картки, відповідач активно нею користувався, сплачував заборгованість за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Також вказує, що умовами договору було передбачено можливість Банку змінювати розмір як кредитного ліміту так і процентної ставки за кредитом, що повністю узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані повідомлення були направлені відповідачу та отримавши вказані повідомлення, [PERSON] заяви про розірвання кредитного договору не подав, натомість надалі активно користувався карткою, що свідчить про прийняття ним запропонованих змін по нарахуванню відсотків. Таким чином відповідно до вимог ст..ст. 641-642 ЦК України вважається, що позичальник прийняв пропозицію кредитора про зміну умов договору. Випискою по рахунку підтверджено, що відповідач отримавши картку, почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість [PERSON] про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Щодо посилання представника відповідача на неможливість застосування до [PERSON] стягнення у виді комісії та штрафів, представник позивача вказує, що пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій та можуть застосуватися в межах одного виду відповідальності. Зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.. 61 Конституції України, оскільки є формами неустойки в розумінні ст.. 549 ЦК України, а згідно ст.. 230 ЦК України пеня та штраф є видами штрафних санкцій. Щодо посилання відповідача на те, що розрахунок пені є необґрунтованим, то вказує, що наданий розрахунок не є первинним документом та носить інформаційний характер. У свою чергу з виписки по картковому рахунку вбачається що відповідач користувався кредитним коштами та поповнював карту, через що усвідомлював умови договору та порядок нарахування відсотків за договором, які були нараховані відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Крім того вказує, що посилання представника відповідача на наявність неякісних копій не є підставою для відмови в позові та на вимогу суду позивачем надано оригінали вказаних документів. Просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, з урахуванням відсотків за їх користування, пені, та штрафів. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №277 від 25.07.2018 року [PERSON] в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення вимоги позивача, посилаючись на обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, заслухавши думку сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу зі Статуту банку, погодженого НБУ 19.04.2017 року, позивач є правонаступником закритого акціонерного товариства КБ "ПриватБанк". 18.11.2011 року [PERSON] була підписана заява, згідно якої останній отримав кредитну карту, зі встановленим на ній кредитним лімітом в розмірі 2400 грн., базова відсоткова ставка 20.40% із розрахунку 360 днів на рік. Зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18.11.2011 року вбачається, що [PERSON], підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку погодився з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» Contract по договору відповідачу були визначені умови надання кредитних коштів; пільговий період; базова відсоткова ставка; комісія за кредитне обслуговування; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді ); порядок сплати штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язання. Відповідно до вказаної довідки відповідачу було надано кредитні кошти за наступних умов: процентна ставка (1.7% на місяць), розмір щомісячного платежу (7%), передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; та штраф, який складається з фіксованої частини 500 грн. та процентної складової в розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом .. Згідно п.2.1.1.12.6. передбачено сплату відсотків за користування кредитом та овердрафтом у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому банк має не пізніше ніж за 7 днів до змін поінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п.1.1.3.2.9. вказаних Умов та Правил для різних цілей, зокрема, для зміни тарифів, банк може встановити з клієнтом різні канали зв'язку: СМС-повідомлення, поштовий лист, авторизація за допомогою мобільного телефону тощо. Згода клієнта може бути підтверджена, зокрема, документом на паперовому носії, здійсненням ним банківських операцій, отриманням банківських послуг тощо. Згідно п.п.1.1.6.1. та 1.1.6.2. вказаних Умов та Правил зміни до останніх вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а якщо в односторонньому порядку неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни різними каналами зв'язку, в тому числу через офіційний сайт, клієнтські виписки тощо. Відповідно до п.2.1.1.5.4. у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів клієнт має право подати заяву про розірвання договору та погасити заборгованість. Згідно п.2.1.1.5.5. вказаних Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та процентами, а також сплачувати комісію на умовах договору. За п.1.1.5.20. вказаних Умов та Правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні більш ніж на 30 днів передбачено сплату штрафу в розмірі 500,00грн + 5% від суми заборгованості. Аналогічне положення міститься і в п.2.1.1.7.6. вказаних Умов та Правил. Відповідно до п.1.1.5.21. вказаних Умов та Правил, якщо в інших розділах не встановлено іншого, то при порушенні строків платежів передбачено сплату пені, розрахунок якої здійснюється згідно розміру, встановленого в заяві про приєднання до вказаного Договору для процентів. За п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов та Правил передбачена сплата пені у встановленому розмірі за порушення прострочених зобов'язань на суму від 50 грн. Передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов'язання в разі невиконання боржником зобов'язань за договором (п.п.2.1.1.4.2., 2.1.1.12.11). Згідно п.1.1.7.12. Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору - він автоматично лонгується на той самий строк. За п.2.1.1.2.11. Умов та Правил карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні карти включно. Згідно п.2.1.1.2.12. по закінченні строку дії карта продовжується банком на новий термін (шляхом надання карти з новим терміном дії), за зверненням клієнта в Банк, згідно діючим Тарифам. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування карти, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.2.13. для перевипуску карти до спливу терміну її дії Клієнт повинен звернутися до відділення Банку. Згідно з пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил строки та порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з встановленим мінімальним обов'язковим платежем вказується у Памятці/Довідці про умови кредитування. За ст.. 212 ЦК України у разі наявності прострочених кредитів (овердрафту) - терміном повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; термін повернення овердрафту у повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25 числа; термін погашення штрафів та пені за кредитом - з дня нарахування. Надана Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» Contract по договору свідчить про обов'язковий щомісячний платіж на погашення кредиту, за невиконання якого передбачається відповідальність. У матеріалах справи відсутні будь-які документи, у яких було б зазначено щодо розірвання однією із сторін договору. Згідно довідки про видачу кредитних карт, яка надана представником позивача, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 18.11.2011 року 18.11.2011 року отримав картку [NUMBER] та 02.03.2012 року кратки за [NUMBER] [NUMBER] зі строком дії останньої до останнього дня 02.2016 року. Матеріали справи містять банківську виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком первинних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, розраховувався ними та здійснював поповнення картки. Останнє поповнення картки було здійснено 10.06.2014 року на суму 400.00 грн. готівковими коштами в терміналі самообслуговування у відділенні банку в [ADDRESS], що також підтверджується й розрахунком заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість загальною сумою 52768.59 грн., яка складається з наступного: 2242.97 грн. - заборгованість за кредитом; 43335.68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4200.96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2488.98 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з наданих документів, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов'язання, тощо. Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» Contract» і ці обставини свідчать про наявність кредитних відносин, які виникли з договору приєднання від 18.11.2011 року. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем доведено що [PERSON] отримавши відповідну картку з встановленим на ній кредитним лімітом повністю усвідомлював походження грошових коштів на цій картці, їх призначення а також порядок розрахунків за цією карткою. Вирішуючи справу, суд виходить з наступного. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЙЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). За ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписавши заяву, фізична особа приєднується до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, вважається, що між банком та клієнтом укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). У цій справі встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Отже, між сторонами був укладений кредитний договір. Разом з тим, суд вважає, що наданий позивачем розмір кредитної заборгованості, обрахований позивачем при поданні позову, є необґрунтований. Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. За положеннями ст. 1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (абз.1 ч.1); у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз.2 ч.1). За положеннями ст. 1056-1 ЦК України: процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1); розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2). За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідач отримав картку 5211537100069678 зі строком дії до останнього дня 02.2016 року. Також, як зазначено, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а з урахуванням відсутності доказів поінформування жодною із сторін про припинення дії договору, договір вважається таким, що діє до останнього дня місяця, указаного на картці, тобто до 29.02.2016 року. Відтак, у межах строку кредитування до 29.02.2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит. З розрахунку заборгованості та виписці по рахунку вбачається, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. З виписки по рахунку вбачається, що останній раз позичальник здійснив поповнення картки 10.06.2014 року на суму 400,00 грн. Таким чином, з урахуванням останнього платежу 10.06.2014 року, пункту 2.1.1.12.4. Умов та Правил, непогашення кредиту більше 210 днів, кредит вважається простроченим. Отже, починаючи з 26 липня 2014 року (дня, слідуючого за звітним) відповідач допустив прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому на 211-й день з моменту виникнення заборгованості настав строк повернення кредиту в повному об'ємі. Таким днем є 21 лютого 2015 року (26.07.2014 р.+210днів) і саме в цей день у позивача виникло право вимоги виконання боржником кредитних зобов'язань в повному об'ємі, та у зв'язку з цим припинилося право кредитодавця по нарахуванню передбачених договором процентів за кредитом та інших платежів. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №14-10цс18. У постанові від 28.03.2018 року у справі №444/951/12 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, що також відображено у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318 цс 18. Отже, після спливу строку дії договору припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню і штраф. Таким чином, відповідно до вищенаведених умов договору визначення розміру відсотків, пені і штрафу, їх нарахування має здійснюватися до часу строку повернення кредиту, яким є 211 день, а саме 21 лютого 2015 року, як визначеного банком зміненого строку повернення кредиту. За розрахунком заборгованості вбачається, що станом на 21 лютого 2015 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 2242.97 грн., по відсотках складає 898.08 грн., відповідно заборгованість за пенею складає 500.96 грн. Також станом на 21 лютого 2015 року заборгованість зі штрафу складає, згідно п.1.1.5.20. та п.2.1.1.7.6. вказаних Умов та Правил, 500,00грн + 5% від суми заборгованості (тіло кредиту + проценти + пеня), а саме 500,00грн + 5% від суми заборгованості в 3642.01 грн. (2242.97 грн. + 898.08 грн. + 500.96 грн.), тобто 500,00грн + 182.10 грн., та становить 682.10 грн. Таким чином в даному випадку стягнення пені і штрафу можливе лише в межах визначеного банком зміненого строку повернення кредиту - 21.02.2015 року. Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості є необґрунтованим і таким, що не відповідає умовам договору, оскільки обрахований поза межами дії кредитного договору з урахуванням зміненого банком строку повернення кредиту. При цьому, суд погоджується з доводами представника відповідача, щодо покладення подвійної відповідальності за одне і те саме порушення позичальником кредитних зобов'язань. Вимога про стягнення штрафу обґрунтована тим, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також за іншими витратами відповідно до умов договору. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення. Оскільки юридична відповідальність позичальника у вигляді сплати пені встановлена умовами основного кредитного зобов'язання у випадку порушення строків платежів (п.1.1.5.21, п.2.1.1.12.6.1.), і таке ж саме порушення вказане як підстава для стягнення штрафу (п.1.1.5.20., п.2.1.1.7.6.), їх одночасне застосування за одне і те саме порушення свідчить про недотримання судом положень, закріплених ст. 61 Конституції України. Тому, суд вважає, що з заявлених одночасно двох вимог (стягнення пені та штрафу), не підлягає задоволенню з підстави порушення положень, закріплених ст.61 Конституції України, вимога про стягнення штрафу в розмірі 682.10 грн. станом на 21 лютого 2015 року, як така, що є більш обтяжливою для відповідача у порівнянні з вимогою про стягнення пені. Отже, і з підстави припинення права кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, і з підстави недотримання положень, закріплених ст. 61 Конституції України, вимога про стягнення штрафу задоволенню не підлягає. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.11.2011 року у розмірі 3642.01 грн., яка складається з 2242.97 грн. - заборгованість за кредитом; 898.08 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500.96 грн. - пеня. В решті позовних вимог слід відмовити. При цьому в решті доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не обґрунтовані вимогами закону. Зокрема, не приймаються до уваги посилання представника відповідача на ненадання позивачем доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання відповідачем Памятки Клієнта, які б свідчили про укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, оскільки, підписавши заяву, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. У справі встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовами, Правилами і Тарифами складає між сторонами кредитний договір. Також слід відхилити й посилання представника відповідача на незаконне збільшення банком процентної ставки, оскільки судом встановлено розмір процентів за користування кредитом станом на 21 лютого 2015 року, а саме 898.08 грн., крім того, умови договору передбачають право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування, тобто сторони попередньо узгодили можливість зміни умов. При погашенні заборгованості 10.06.2014 року та при здійсненні банківських операцій після 01 квітня 2015 року, відповідно до п.1.1.3.2.9. вказаних Умов та Правил, позичальник мав знати про зміну процентної ставки і мав право діяти згідно п.1.1.3.2.3. Умов та Правил, проте він не подав заяву про незгоду з цим, а тому вважається, що прийняв нові умови. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 121 грн. 61 коп. На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial