Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2007 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 300,00 грн. щомісячно. Між нею та відповідачем була досягнута домовленість, що він сам буде перераховувати щомісячно грошові кошти в сумі 300,00 грн. на її картковий рахунок та приймати участь у додаткових витратах на дитину. Проте відповідач порушує вказану домовленість, аліменти перераховує без врахування інфляції. В 2014 році донька поступила в Новомосковський кооперативний коледж економіки та права на денне навчання, розмір оплати за яке склало 7800,00 грн. за учбовий рік (2014-2015рр.), вартість проживання у гуртожитку склала 2370,00 грн., вартість проїзду вісім разів на місяць в м. Новомосковськ та назад у с. Магдалинівку склала 4147,20 грн. (26,32 грн. + 25,52 грн.) х 8 х 10 міс.). Таким чином, загальний розмір додаткових затрат на дитину склав 14 317,20 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить визначити розмір участі [PERSON] в додаткових витратах на дитину [PERSON], [INFO] (навчання в коледжі) в розмірі 1/2 частини від фактично понесених; стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частку фактично понесених додаткових витрат на дитину в сумі 7158,60 грн., стягнути понесені витрати по справі. В судове засідання позивач не з"явилася, про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, її представник надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно до ч.2 цієї статті - за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст. 185 Сімейного Кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 - додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з відповідачем з 18.11.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 18.11.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 71. [INFO] року позивачка народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим 12.04.1999 року виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2007 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], шлюб між сторонами розірваний. Після розлучення батьків їх донька проживає з позивачкою. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 28.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 01, [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.04.2007 року з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі 300,00 грн. щомісячно. Між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість, що він сам буде перераховувати щомісячно грошові кошти в сумі 300,00 грн. на картковий рахунок позивачки та приймати участь у додаткових витратах на дитину, що відповідачем не виконується належним чином. З 01.09.2014 року донька сторін навчається на денному відділенні Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім. Литвиненка і вартість навчання за учбовий 2014-2015 рік склала 7800,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою вказаним учбовим закладом та Договором про підготовку молодшого спеціаліста у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім. Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки № 14-1881-д від 12.08.2014 року, укладеним з [PERSON] Відповідно до довідки № 550 від 02.11.2015 року, виданої Новомосковським кооперативним коледжем економіки та права ім. Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки, за період з 01.09.2014 по 31.10.2015 року за послуги навчання нараховано 9200,00 грн., фактично сплачено [PERSON] 8500,00 грн., заборгованість за послуги навчання складає 700,00 грн. У позові позивач посилається на те, що нею сплачено на учбовий 2014-2015 рік послуги за навчання в сумі 7800,00 грн. та в зв"язку з цим просила стягнути з відповідача 1/2 цієї сплаченої суми, тому суд, в межах заявлених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесенні позивачкою витрати на оплату навчання доньки у коледжі в сумі 3900,00 грн. Також, відповідно до довідки № 550 від 02.11.2015 року, виданої Новомосковським кооперативним коледжем економіки та права ім. Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки, за період з 01.09.2014 по 31.10.2015 року за послуги проживання дитини в гуртожитку [PERSON] нараховано 2220,00 грн., фактично сплачено 1670,00 грн. У позові позивач посилається на те, що нею сплачено за послуги проживання у гуртожитку в сумі 2370,00 грн. та в зв"язку з цим просила стягнути з відповідача 1/2 цієї сплаченої суми, проте вказана сума спростовується зазначеною довідкою, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесенні нею витрати на оплату проживання доньки у гуртожитку в сумі 835,00 грн. (1670,00 грн.:2), які підтверджені документально. Також, позивачкою протягом учбового року було витрачено на проїзд доньки з місця проживання в [ADDRESS] до учбового закладу в м. Новомосковськ грошові кошти в сумі 4147,20 грн. (вартість квитків в обидва напрямки за одну поїздку складає 51 грн. 84 коп. х 8 разів в місяць х 10 місяців навчання), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина вказаної суми, що складає 2073 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що батьки дитини зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, відповідно до змісту ст. 185 СК України, спільно та у рівних частках, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1/2 частина понесених нею додаткових витрат на дитину в сумі 6808 грн. 60 коп. Будь-яких доказів в спростування вказаних позовних вимог відповідачем суду не надано. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial