Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, а саме просила визначити щомісячно аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) з [PERSON] для утримання спільної дитини [PERSON]; додаткові витрати щомісячно у розмірі 5287,50 грн. для оплати медичного лікування цукрового діабету та музичного навчання [PERSON]; стягнути фактично понесені додаткові [PERSON] витрати у розмірі 4 633 гривні 57 копійок. Обгрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON], який потребує матеріального утримання і від батька також, коли той добровільно його не надає. В рахунок щомісячних аліментів на утримання дитини позивачка просить їх стягувати з відповідача у розмірі ј частки його заробітку (доходу), що відповідає нормам ЦПК України та СК України. Оскільки, дитина [PERSON] хворий на цукровий діабет I тип тяжка форма (інсулінозалежний), є інвалідом до 18 років, тому він потребує постійного лікування, а саме згідно Витягу із медичної картки № 4038 від 25.01.2017 року [PERSON] потребує: ?Постійної Інсулінотерапії. ?Періодичного вживання препаратів підтримання печінки (Гепабене, Карсил) та препаратів для поліпшення травлення (Креон або Мезім-форте). ?Постійної наявності глікемічного (Моніторинг Freestyle Libre) та глюкозурочного профілю. ?Періодичне проведення лабораторних аналізів (гліко-HB - 1 раз на 3 місяці та аналіз сечі на МАУ 1 раз на 6 місяців). ?Санаторно-курортне лікування на курортах Миргорода та Cхідниці (ендокринологічного спрямування). Крім того, за результатами останньої госпіталізації - Витягом із медичної карти № 3301 також було підтверджено, що [PERSON] потребує: ?Постійної Інсулінотерапії. ?Періодичного вживання препаратів підтримання печінки (Гепабене, Карсил) та препаратів для поліпшення травлення (Креон або Мезім-форте). ?Наявності глікемічного та глюкозурочного профілю постійно (Моніторинг Freestyle Libre). ?Періодичного проведення лабораторних аналізів (гліко-HB - 1 раз на 3 місяці та аналіз сечі на МАУ 1 раз на 6 місяців). ?Санаторно-курортне лікування на курортах Миргорода та Східниці (ендокрінологічного спрямування). Згідно ст. 185 СК України заявлені потреби та відповідно витрати по ним є додатковими витратами на дитину, які позивач просить стягувати з відповідача у розмірі 5287,50 грн. оскільки такі стосуються медичного лікування цукрового діабету та музичного навчання, які вона планує нести щомісяця до повноліття дитини, оскільки та має невиліковну хворобу, а тому потребує постійного, стабільного медичного лікування, діагностики, тощо, розвитку здібностей дитини, згідно такого розрахунку: Орієнтовний розрахунок щомісячних додаткових медичних витрат I Витрати на медичні засоби та препарати Назва медичного препарату (аналізу) (кількість на місяць)Вартість (шт./упаковка у гривнях)Загальна вартість Тест-смужки для глюкометру: (6 упаковок по 50 шт. на місяць)260 (1 упаковка)260*6 упаковок=1560 Тест смужки для аналізу сечі на кетони (ацетон) (1 упаковка на місяць)170 (1 упаковка)170 Шприці інсулінові - 1 упаковка на місяць.116 (1 упаковка)116 Голки інсулінові для шприц-ручок (4-5 уколи на добу) 135 шт. на місяць 340/100 штук, 1 шт. - 3,403,40 *135 штук = 459 Ланцет медичний - 7 шт. на місяць7 шт. * 2 = 14 14 Мазь для загоєння проколів: Солкосерил 143 143 Крем для діабетичної стопи Діаультрадерм - 1 шт. на місяць (Додаток № 18) 197 197 Сенсори для постійного моніторингу Freestyle Libre 1 шт на 14 діб; 1 місяць- 2 сенсори:22002*2200 = 4 400 Вартість щомісячних витрат:7059 (вісім тисяч двісті сімдесят вісім гривень) (3529,50 щомісячно) II Обов'язкові платні медичні обстеження та препарати, які необхідні 1 раз на 3 та на 6 місяців Аналіз крові на глікований гемоглобін (1 раз на 3 місяці)340340 Аналіз сечі на Мікроальбумінурія + креатин (1 раз на 6 місяців)202 грн.202 Омега-3 дитячі капсули: полівітаміни дитячі 211 211 Креон135135 Гепабене 200200 Полівітаміни дитячі200200 Вартість додаткових витрат кожні три та шість місяців:1288 (одна тисяча сто тридцять вісім гривень 00 копійок) (215 грн. щомісячно додатково) III Обов'язкове санаторно-курортне лікування один раз на рік Вартість санаторно-курортного лікування 22 00022 000 Вартість залізничних квитків до місця санаторно-курортного лікування600 грн. (квитки у обидва боки)600 Обов'язкові медичні препарати на рік Препарат глюкоген-гіпокіт (Додаток № 19)849849 Еспаліпол (4 упаковки на рік) (Додаток № 20)530 грн за 1 упаковку2120 Нейровітан (4 упаковки на рік) (Додаток № 21)307 грн. за 1 упаковку1228 Ховітол (3 упаковки на рік) (Додаток № 22)166 грн. за 1 упаковку498 Обов'язкові медичні аналізи на рік Аналіз крові на вітамін Д400 400 Аналіз крові на гормони щитовидної залози 290 290 Шприц-ручка НовоПен Eхо (Додаток № 23)18501850 Вартість щорічних витрат:29 835 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять гривень) (1243 грн.) (щомісячно додатково) За розрахунком позивача, загальна вартість щомісячних витрат = (Вартість щомісячних витрат /2) + (загальна вартість витрат кожні три місяці/ 2 /3) + (загальна вартість щорічних витрат/2/12) (7059 /2) + (1288/2/3) +(29835/2/12) = 3529,50 +215+1243 = 4987,50 Враховуючи, що кожен із батьків несе відповідальність та витрати на дитину у рівних частинах, щомісячно на лікування та моніторинг стану здоров'я [PERSON] позивач просить стягувати з відповідача додаткі витрати на суму 4987,50 грн., що є половиною від необхідних, іншу частитну яких буде нести позивач. Крім того, [PERSON] відвідує Дитячу музичну школу № 23, де навчається по класу скрипки, вартість навчання у музичній школі коштує 200 гривень на місяць, які позивач також просить стягувати як додаткові витрати на дитину з відповідача. Крім того, з метою розвитку музичного слуху, поглиблення розуміння і відчуття музики, кожен рік позивач купує [PERSON] абонементи у Національну Філармонію України загальною вартістю 800 гривень, та Абонемент № 1 «Велика музика для маленьких слухачів» вартістю 180 гривень. З урахуванням вказаного, позивач вважає, що є необхідним розподілити ці додаткові витрати між обома батьками, тому стягнення із Відповідача щомісячних витрат у розмірі 100 гривень оплати за навчання у музичній школі та 200 гривень за оплату його відвідувань музичних абонементів у Національній Філармонії України. Отже, за розрахунком позивача загальний розмір щомісячних додаткових витрат становить 4987,50 + 300 =5287,50 (п'ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 50 копійок), який і просить позивач стягувати з відповідача щомісяця, як додаткові витрати на дитину. Також позивач просить стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати у розмірі 4 633 гривні 57 копійок, а саме: 1)Відповідно до Видаткової накладної № 13890 від 29.10.2018 р. позивачем придбано тест-смужки для глюкометра Performa на суму: 2 325,01 (дві тисячі триста двадцять п'ять гривень 01 копійка). 2)Чек № 14017 із Аптеки № 33 від 22.10.2018 р., підтверджує придбання тест-смужок на загальну вартість 614 гривень 20 копійок. 3)Було придбано голки інсулінові для шприц-ручок, ланцети на загальну суму - 785 (сімсот вісімдесят п'ять) гривень, що підтверджується Товарним чеком від 15.11.2018 року. 4)Придбано Мазь-Солкосерил (для загоєння проколів) - 142,90 (сто сорок дві гривні) 90 копійок, що підтверджується чеком № 13704 від 16.10.2018 року. 5)Придбано Тест-смужки для вимірювання рівня кетонів у сечі, як побічного продукту гіперглікемії на суму 166,73 (сто шістдесят шість гривень 73 копійки), що підтверджується чеком від 15.11.2018 року. 6)Придбано препарат Смарт Омега на суму 211,30, що підтверджується чеком від 15.11.2018 р. 7)Оплачено аналіз крові на глікований гемоглобін, що підтверджується чеком від 22.11.2018 р. на загальну суму 340 грн. 8)Придбано антибактеріальний крем для діабетичної стопи та спеціальний бальзам Букавиця карпатська на загальну суму 282 гривні, що підтверджується Заказом № 63991742 . 9)Придбано Глюкометр FreeStyle Libre, вартістю 2200 (дві тисячі двісті гривень 00 копійок) та сенсор до нього вартістю 2200, що підтверджується Товарним чеком № 16 від 30.12.2-18 р. Таким чином, позивач зазначає, що нею самостійно були понесені медичні витрати на загальну суму 9267,14 грн. Зважаючи на те, що витрати на батьків розподіляються у рівних частинах, тому позивач просить стягнути із відповідача 4 633 гривні 57 копійок за фактично понесені витрати, тобто їх половину. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.12.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, у запропоновані судом строки, направив суду відзив на позовну заяву та згодом заперечення згідно яких проти позову в частині стягнення з нього аліментів у розміру ј частки заробітку (доходу) для утримання спільної дитини [PERSON] заперечував, посилаючись на відсутність роботи та постійного доходу, у зв"язку з чим просив назначити йому до стягнення аліменти у мінімальному розмірі. В частині вимог стягнення додаткових витрат щомісячно у розмірі 5287,50 грн. для оплати медичного лікування цукрового діабету та музичного навчання спільної дитини [PERSON] він також заперечував за виключенням 300 грн. на музичне навчання дитини, посилаючись на те, що доказів таких витрат у майбутньому позивачем не доведено, як і заперечував проти виплати ним фактично понесених позивачем додаткових витрат у розмірі 4 633 гривні 57 копійок., як таких, що також не доведені позивачем. Відповідач у запереченнях також просив врахувати незадовільний стан його здоров"я, його витрати пов"язані з ним та його погане матеріальне становище. Сторона позивача, скориставшись своїм правом, надавала відповідь на відзив, згідно якої вважають доводи відповідача необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові, вказуючи на їх обгрунтованість та доведеність. Додатково позивач зазначила, що їх із відповідачем син хворий на невиліковну хворобу - цукровий діабет , першого типу, є інсулінозалежним, інвалідом, а тому потребує постійного та вчасного лікування, діагностики, тощо, оскільки в іншому випадку наслідки будуть фатальними. Зазначила позивач і те, що враховуючи стан здоров"я сина та відповідно потребу медичного контролю за сином вони вимушена була влаштуватися на роботу до школи № 83 в м.Києві на посаду секретаря -друкарки із заробітною платою 3052 грн., якої не вистачає ані на належне забезпечення сина звичайними речами та продуктами зарчування, ані на коштовне лікування сина, що просила врахувати при вирішенні вказаного позову. Просила врахувати і те, що така хвороба сина є невиліковною, а тому потреби лікування є постійними, як і відповідно затрати на таке лікування, з огляду на, що вона вимушена ставити питання про щомісячне утримання додаткових витрат на нього. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення, перенесення розгляду справи не направляв, натомість направив суду відзив та згодом заперечення на відповідь на відзив, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглядати таку справу без його участі на підставі наявних матеріалів у справі та з урахуванням позиції відповідача, викладених ним в письмовому вигляді та наданих суду доказів. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивача, вивчивши письмові аргументи сторін викладених ними у відзиві, відповіді на відзив, запереченнях, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані суду докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). ' Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 09.09.2008 р. було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. Від шлюбу [INFO]. народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Наразі відповідач [PERSON] спільно із позивачем та дитиною не проживає, матеріально дитину не утримує. На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з матір"ю, перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості (договору) між батьками про сплату аліментів. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; а також інші обставини, які відповідно до ст. 182 СК України мають значення і повинні враховуватись судом при прийнятті рішення. З огляду на те, що у відповідач є працездатним, немає на утриманні інших осіб, оскільки про це не заявляв та зворотнього не доведено, і з урахуванням потреб для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, і визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню із відповідача у розмірі ј частки заробітку (доходу) з [PERSON] для утримання спільної дитини [PERSON]. В даному випадку враховує суд і заперечення відповідача щодо його матеріальних можливостей та незадовільний стан його здоров"я при прийнятті такого рішення, проте зважає і на те, що заявлений та відповідно задоволений розмір аліментів у розмірі ј частки заробітку (доходу) є одним із найменших та таким, що відповідатиме можливостям працездатної особи, яка за станом здоров"я не визнана непрацездатною, не має відповідних протипоказань до втрати тривалої працездатності. Зважає суд і на матеріальні можливості матері, яка в школі № 83 м. Києва займає посаду секретаря-друкарки, що підтверджується наказом від 31.08.2018 р. № 91-к, із заробітною платою спеціаліста 3052 гривні, що підтверджується розшифровками за вересень - жовтень 2018 року та Довідкою з місця роботи від 11.12.2018 р. № 168, яку займає саме з огляду на стан здоров"я сина та потребу його постійного нагляду. Зважає суд і на не можливість малолітньої дитини самостійно себе забезпечувати в силу свого віку, тобто процесуальної дієздатності. А тому в сукупності, прийнятий до стягнення розмір аліментів не є завищеним чи неадекватним, натомість прийнятним для можливості його реалізувати для забезпечення малолітньої дитини працездатними батьками. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явленняпозову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, аліменти в розмірі 1\\4 частки від заробітку (доходу) підлягають стягненню з відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Щодо додаткових витрат на дитину щомісячно у розмірі 5287,50 грн. для оплати медичного лікування цукрового діабету та музичного навчання [PERSON], суд також вважає за необхідне їх стягувати з відповідача з огляду на таке. Відповідно до частини другоїст. 51 Конституції Українибатьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII 27.02.1991 р., передбачено, що батькі несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв"язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов"язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред"являвся. У такому випадку такий батько зобов"язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов"язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що [PERSON] було діагнозтовано цукровий діабет I тип тяжка форма (інсулінозалежний), що підтверджується Витягом із медичної картки № 4038 від 25.01.2017 року. У березні 2017 р. [PERSON] було присвоєно інвалідність, що підтверджується Рішенням СКВК від 20.03.2017 р. та видано посвідченням серія [NUMBER]. У зв"язку з тяжкою захворюваністтю [PERSON] потребує постійного лікування, обстеження та не менше одного разу на рік перебування у санаторно-курортному закладі. Так, згідно Витягу із медичної картки № 4038 від 25.01.2017 року [PERSON] потребує: Постійної Інсулінотерапії. Періодичного вживання препаратів підтримання печінки (Гепабене, Карсил) та препаратів для поліпшення травлення (Креон або Мезім-форте). Постійної наявності глікемічного (Моніторинг Freestyle Libre) та глюкозурочного профілю.Періодичне проведення лабораторних аналізів (гліко-HB - 1 раз на 3 місяці та аналіз сечі на МАУ 1 раз на 6 місяців).Санаторно-курортне лікування на курортах Миргорода та Cхідниці (ендокринологічного спрямування). Крім того, згідно Витягу із медичної карти № 3301 також було підтверджено, що [PERSON] потребує: Постійної Інсулінотерапії.Періодичного вживання препаратів підтримання печінки (Гепабене, Карсил) та препаратів для поліпшення травлення (Креон або Мезім-форте).Наявності глікемічного та глюкозурочного профілю постійно (Моніторинг Freestyle Libre).Періодичного проведення лабораторних аналізів (гліко-HB - 1 раз на 3 місяці та аналіз сечі на МАУ 1 раз на 6 місяців).Санаторно-курортне лікування на курортах Миргорода та Східниці (ендокрінологічного спрямування). Згідно ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - витягами з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Самі такі детальні розрахунки були надані суду стороною позивача, які суд з урахуваням наданою медичною документацією, призначенням лікування, діагностикою, вважає обгрунтованим та таким, що відповідає їх реальній вартосній частині та необхідності до застосування в обов"язковому порядку, враховуючи складний стан здоров"я дитини та не виліковність діагностованої хвороби. Отже, згідно наданого розрахунку необхідних затрат вбачається 7059 грн. -витрати на медичні засоби та препарати, 1288 - обов"язкові платні медичні обстеження та препарати, які необхідні 1 раз на 3 та на 6 місяців, 29 835 - обов"язкове санаторно-курортне лікування один раз на рік, обов"язкові медичні препарати на рік та обов"язкові медичні аналізи один раз на рік, що загалом складає 4987,50 грн. : Загальна вартість щомісячних витрат = (Вартість щомісячних витрат /2) + (загальна вартість витрат кожні три місяці/ 2 /3) + (загальна вартість щорічних витрат/2/12) (7059 /2) + (1288/2/3) +(29835/2/12) = 3529,50 +215+1243 = 4987,50. Враховуючи при цьому обов"язок обох батьків приймати участь в таких затратах щомісячно на лікування та моніторинг стану здоров'я [PERSON]. З"ясовано судом також, що [PERSON] відвідує Дитячу музичну школу № 23, де навчається по класу скрипки, вартість навчання у музичній школі коштує 200 гривень на місяць. Крім того, з метою розвитку музичного слуху, поглиблення розуміння і відчуття музики, дитина відвідує та має і надалі це робити, Національну Філармонію України, загальною вартістю 800 гривень, та Абонемент № 1 «Велика музика для маленьких слухачів» вартістю 180 гривень, тобто додатково на місяць 100 грн. , а загалом на розвиток таких здібностей дитини 300 грн. проти чого відповідач у своїх письмових поясненнях не заперечував. Отже, загальний розмір щомісячних додаткових витрат становить 4987,50 + 300 =5287,50 (п'ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 50 копійок), який і підлягає стягненню з відповідача щомісяця, згідно ст. 185 СК України як додаткові витрати на дитину. Підлягають разовому стягненню з відповідача і фактично понесені [PERSON] додаткові витрати у розмірі 4 633 гривні 57 копійок. Так, відповідно до Видаткової накладної № 13890 від 29.10.2018 р. вбачається, що позивачем придбано тест-смужки для глюкометра Performa на суму: 2 325,01 грн.; Чек № 14017 із Аптеки № 33 від 22.10.2018 р. підтверджує придбання позивачем тест-смужок на загальну вартість 614 гривень 20 копійок; Вбачається придбання позивачем голки інсулінові для шприц-ручок, ланцети на загальну суму - 785 гривень, що підтверджується Товарним чеком від 15.11.2018 року; Придбано Мазь-Солкосерил (для загоєння проколів) - 142,90 грн., що підтверджується чеком № 13704 від 16.10.2018 року;Придбано Тест-смужки для вимірювання рівня кетонів у сечі, як побічного продукту гіперглікемії на суму 166,73 грн., що підтверджується чеком від 15.11.2018 року; Придбано препарат Смарт Омега на суму 211,30, що підтверджується чеком від 15.11.2018 р.; Оплачено аналіз крові на глікований гемоглобін, що підтверджується чеком від 22.11.2018 р. на загальну суму 340 грн.; Придбано антибактеріальний крем для діабетичної стопи та спеціальний бальзам Букавиця карпатська на загальну суму 282 гривні, що підтверджується Заказом № 63991742; Придбано Глюкометр FreeStyle Libre, вартістю 2200 грн.та сенсор до нього вартістю 2200, що підтверджується Товарним чеком № 16 від 30.12.2-18 р. Таким чином, позивачем самостійно були понесені медичні витрати, які мають підтвердження у вигляді чеків, товарних накладних тощо на загальну суму 9267,14 (дев'ять тисяч двісті шістдесят сім гривень 14 копійок., які відповідають медичним показанням діагностованої дитині хворобі. Зважаючи на те, що витрати на батьків розподіляються у рівних частинах, вважаю, що є обґрунтованим стягнути із відповідача 4 633 гривні 57 копійок (чотири тисячі шістсот тридцять три гривні 57 копійок) за фактично понесені витрати, задовольнивши позовні вимоги і в цій частині також. Слід вказати, що заперечення відповідача не спростовують факту наявність у дитини тяжкої та невиліковної хвороби , нобхідність у зв"язку з цим постійного, стабільного та вчасного лікування, медичного супроводу та відповідно понесення затрат . В даному випадку суд, враховує надважливість цього питння, оскільки таке стосується життя та здоров"я дитини, а тому вважає наведені твердження в запереченнях відповідача такими, що не покращать її ситуацію та натомість не вчасність чи неповнота застосування заявлених до регулярних витрат медичних послуг та лікування може стати фатальним, а тому в даному випадку беруться до уваги, оцінюються загалом та за сукупно відповідно. Відповідач у своєму відзиві вказує на недоведеність позивачем необхідності таких затрат на лікування дитина, проте такі в повній та достатній мірі доведені належними та допустимими доказами. Затратна частина на таке лікування дитини стосується в рівній мірі обох батьків, а не тільки відповідача. Стан здоров"я самого відповідача не діагностовано, як із втратою працездатності, чи то невиліковністтю, тоді як дитина потребує постійного та вчасного лікування, тому інтереси такої є пріоритетними, з огляду на що підлягають захисту. Таким чином, досліджена в судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач відповідно до ЗУ«Про судовийзбір» звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому суд дійшов висновку, що витрати на судовий збір потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved