Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області і за час перебування в шлюбі в них народився син, [PERSON] , [INFO] . На початку їхнього сімейного проживання в їхній сім"ї було порозуміння та взаємна повага, але з часом все частіше між ними почали виникати сварки і непорозуміння, відповідач звернувся до Рахівського районного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу і рішенням Рахівського районного суду від 13.04.2018 шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу вона повернула своє дошлюбне прізвище- [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач вихованням та матеріальним утриманням їхнього сина не цікавиться. Зароблені гроші витрачає тільки на свої власні потреби, працює в складі сімейного бізнесу в піцерії "Саланг", де здійснення підприємницької діяльності оформлено на його батьків. Відповідач у добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на утримання їхнього сина, має у користуванні легковий автомобіль на іноземній реєстрації, має достатню можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно. В неї на утриманні є ще одна малолітня дитина, [INFO] , батьком якої є інша особа та наявність двох малолітніх дітей не дає можливості їй працевлаштуватися, щоб мати стабільні доходи та щоб у достатній мірі була матеріально забезпечена її сім"я, бо вона змушена здійснювати догляд за малолітніми дітьми. Відповідач, як і вона, має перед сином обов"язок по його утриманню та вихованню, бо має таку можливість, але у добровільному порядку цього обов"язку не виконує. У зв"язку з чим просила присудити стягнення з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 10 березня 2021 року Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Рекомендоване повідомлення з ухвалою Рахівського районного суду про відкриття провадження у даній справі від 10.03.2021 та позовною заявою з доданими до неї документами, було вручено [PERSON] 17.03.2021, отже він повідомлений про відкриття провадження у справі та ознайомлений із позовною заявою та доказами до неї. Відзиву у визначений судом строк Відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 09 серпня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №305/318/18 від 13 квітня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який згідно з довідками Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №359 від 04.02.2020 та №160 від 18.02.2021 проживає та перебуває на утриманні позивачки та, як зазначає остання, відповідач, у порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту статті 12, 81 та 83 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд враховує, що на даний час дитина [PERSON] , неповнолітній, потребує не тільки здорового зростання, але й навчання, а отже потреби на його утримання є очевидними. У свою чергу Відповідач є особою працездатного віку, а отже має й зобов"язаний надавати допомогу дитині. За таких обставин, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання цієї дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно, оскільки такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, де зокрема позивачкою не надано належних і допустимих доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Водночас, відповідачем відзиву та доказів, які б спростовували доводи позивачки до суду не подано. Аліменти на утримання дитини згідно зі ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в цьому випадку з 03.03.2021. Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача судовий збір за розгляд даної справи в сумі 908 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial