Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом в інтересах [PERSON] до Турчинівської сільської ради про визнання за її довірителем право власності на земельну ділянку площею 1,3661 га, що розташована на території Турчинівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, яка належала на праві власності до дня її смерті [INFO] [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельну ділянку, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрового номера, в зв"язку з чим позивач змушений звернутись в суд із позовною заявою як єдиний спадкоємець покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула право власності на земельну ділянку площею 1,3661 га, що розташована на території Турчинівської сільської ради Чуднівського району, але при видачі їй 17.12.2003 року на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 04.03.2003 року за № 90 Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], була зроблена помилка у написанні кадастрового номера. Допущення вказаної помилки підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 23.06.2015 року № 546, а відповідно до діючого законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивача в суд. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги щодо майна померлої матері згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Після смерті своєї матері позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується наявною у матеріалах справи постановою державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 13.08..2015 року № 312/02-31, але в зв"язку із невірно вказаним кадастровим номером у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачу можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому його право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані ним належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved