Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 29 жовтня 2015 року шлюб між подружжям розірвано, неповнолітню дитини залишено проживати з нею. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 550 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання дитини, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для її матеріального утримання, оскільки витрати зросли, а вона одна не може забезпечити дитині нормальний рівень життя. Просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі у розмірі однієї тисячі п"ятсот гривень щомісячно. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засіданя також не з"явився, про час та місце розляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивачки, дослідивши подані нею докази, суд вважає змінені позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дитина : [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 550 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодекск України, особа яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, а дитина потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає, що за даних обставин, можливо збільшити розмір аліментів до суми визначеної позивачкою, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved