Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка є власником 1/2 частини нерухомого майна (предмету іпотеки), що належить їй на праві приватної спільної часткової власності та на яке звернуто стягнення рішенням суду. У зв'язку з неможливістю примусового виконання рішення в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Згідно до поданої заяви, представник позивача позов підтримав, просить справу розглядати у його відсутність. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення рішення. Відповідач не з'явилася в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від відповідача не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та ТзОВ "Кратер-М" було укладено кредитний договір №27KL-08 від 14.07.2008р., за умовами якого ТОВ «Кратер-М» одержало кредитні кошти в загальній сумі 1 000 000,00 грн. на термін до 13.07.2011р., з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 24,0% річних (згідно з додатковою угодою №3 від 31.10.2008р. до Кредитного договору розмір процентної ставки збільшено до 26,0% річних). У забезпечення належного виконання ТОВ «Кратер-М» грошових зобов'язань за Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір №27КL-08/і (з майновим поручителем), посвідчений 17 липня 2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2351, предметом якого є: 1) виробниче приміщення (склад модуль), загальною площею 1420,3 м2, розміщене за адресою: [ADDRESS]; 2) земельна ділянка несільськогосподарського призначення (для розміщення та обслуговування виробничої бази по переробці деревини та виготовлення столярних виробів), площею 2,1175 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Основним позичальником ТзОВ "Кратер-М" зобов"язання не було виконано належним чином у встановлений строк (термін). В зв"язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом до майнового поручителя [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час розгляду справи в суді першої інстанції стало відомо про смерть [PERSON], тому сторону відповідача було замінено на її правонаступника (спадкоємця) - [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 15.02.2013 року у цивільній справі №2-208/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до [PERSON], правонаступником якої є [PERSON], третя особа на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кратер-М», про звернення стягнення на предмет іпотеки, та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Брокбізнесбанк» про визнання недійсними іпотечного договору та додаткової угоди до нього, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29.02.2012р. скасовано, позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково, а саме: в рахунок погашення 1 636 851,73 грн. заборгованості ТОВ «Кратер-М» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за кредитним договором - звернено стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором та судові витрати. Постановою Господарського суду Рівненської області від 26.03.2013 року у справі №5019/506/12, ТзОВ "Кратер-М" визнано банкрутом. В ході виконавчого провадження стало відомо, що предмет іпотеки, на який звернено стягнення, належить на праві спільної часткової власності двом фізичним особам: [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину. За вищевказаних обставин, рішення Апеляційного суду Рівненської області від 15.02.2013р. в цивільній справі №2-208/11 можна фактично виконати лише в межах вартості частки нерухомого майна (предмета іпотеки), яка успадкована [PERSON] та належить йому на праві приватної спільної часткової власності. У зв'язку з цим, виникла необхідність звернутись з позовом до іншого співвласника предмета іпотеки - [PERSON], яка згідно із законом несе відповідальність за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості успадкованої нею частки предмета іпотеки. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека е дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи -іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, загальна сума грошових вимог позивача за кредитним договором №27КL-08 від 14.07.2008р., що підлягає погашенню за рахунок реалізації (продажу) предмета іпотеки, становить 1 636 851,73 грн. (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч вісімсот п'ятдесят одна гривня 73 копійки). Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 526, 527, 530, 572, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону України «Про заставу», ст.23, 33 Закону України «Про іпотеку», суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Задоволення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved