Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 311930,13 грн. заборгованості по отриманому останнім згідно укладеного 28.08.2007 року договору № 014/7802/82/117123 кредиту у розмірі 37000 дол. США, включаючи нараховані відсотки та штрафні санкції, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань по своєчасній сплаті щомісячних платежів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він займається бізнесом та офіційно працює, але на даний час бізнес не приносить тих доходів, на які він розраховував, в зв"язку з чим сплачувати кредит згідно встановленого графіка він не може, проте банк лише раз надав йому кредитні канікули, не бажаючи їх продовжувати ще раз, хоча він із такою пропозицією у банк і звертався. Крім того, банк вказав йому заборгованість станом на 17.07.2014 року, хоча він 21.07.2014 року сплатив 20000 грн. кредиту за минулий місяць, але ця сума у розрахунку не відображена. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до укладеного сторонами 28.08.2007 року кредитного договору № 014/7802/82/117123 [PERSON] отримав кредит у розмірі 37000 дол. США на строк по 28.08.2017 року зі сплатою 13,5 відсотка річних з щомісячним погашенням частини суми кредиту зі сплатою відсотків згідно графіку розрахунків, але останній в порушення взятих на себе зобов"язань не виконував їх належним чином, в зв"язку з чим сторони 17.04.2009 року уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору, встановивши порядок погашення суми заборгованості із відповідним тимчасовим коригуванням умов основної угоди. Незважаючи на вказані обставини, відповідач і надалі не погашає отриману суму позики згідно встановлених умов, заборгувавши згідно поданого позивачем розрахунку, який узгоджується з умовами укладеного правочину, станом на 17.07.2014 року 241132,66 грн. (еквівалентно 20574,97 дол. США) по тілу кредиту, 26996,23 грн. (еквівалентно 2303,49 дол. США) по відсоткам та йому нарахована у порядку забезпечення виконання зобов"язання згідно п. 10.1 кредитної угоди пеня у розмірі 43801,24 грн. (еквівалентно 3737,40 дол. США). Позивач обмежує свої вимоги сумою боргу станом на 17.07.2014 року і суд не виходить за межі позовних вимог. Водночас, суд, приймаючи обгрунтованість вимоги щодо сплати неустойки як умови забезпечення виконання зобов"язання, вважає за можливе застосувати ст. 551 ч. 3 ЦК України, зменшивши розмір неустойки до 24113,27 грн., що становить 1/10 частину суму заборгованості по тілу кредиту, виходячи із вимог розумності та справедливості. При цьому суд враховує той факт, що із-за неповернення кредиту в установлені строки банк, нараховуючи позивачу достатньо високі відсотки, фактично не поніс ніяких збитків внаслідок того, що він міг надати позику іншим особам при умові своєчасного повернення відповідачем коштів (при цьому позивач жодним чином і не обгрунтовує суму понесених ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань). Враховує суд і різке збільшення курсу валют з часу отримання відповідачем кредиту, що носило для нього непередбачуваний характер і суттєвим чином вплинуло найого можливості щодо виконання договірних зобов"язань. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. В зв"язку з невиконанням позичальником взятих на себе договірних зобов"язань він відповідно до вимог п. 6.5 укладеного правочину зобов"язаний достроково повернути суму кредиту, а тому з нього підлягає примусовому стягненню відповідно до положень ст.ст. 533,611,624,1048-1050 ЦК України заборгованість в розмірі 272242,16 грн., визначену позивачем станом на 17.07.2014 року, включаючи нараховані відсотки та неустойку, з якої відповідач уже після подання позову сплатив 20000 грн. відповідно до оглянутого у судовому засіданні платіжного документа (квитанції) № 003526651 від 21.07.2014 року. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 533 ЦК України валютою виконання грошового зобов"язання має бути гривня. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2722,42 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат пропорційно до суми задоволених судом вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved