Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконкому Дзержинської міської Ради Донецької області № 397 від 11.10.1967 року [PERSON] була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 700,0 кв.м для будівництва будинку за адресою: [ADDRESS]. На підставі цього рішення був зроблений проект планування та забудови земельної ділянки площею 700,0 кв.м. за вказаною адресою, який був узгоджений з головним архітектором м.Дзержинська. 13.10.1967 року БТІ м.Дзержинська було проведено відведення зазначеної земельної ділянки. В той же день [PERSON] з начальником ДЛГ житлового управління м.Дзержинська було укладено договір про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності з числом кімнат від однієї до п"яти включно за вказаною вище адресою. Цей договір був нотаріально засвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі під № 5187, однак у зв"язку зі своєю юридичною необізнаністю [PERSON] не звернувся до БТІ м.Дзержинська і не зареєстрував цей договір у реєстрі права власності. У період з 1974 року по 1974 рік [PERSON] побудовав на вказаній ділянці будинок, літню кухню, сарай. Вказані споруди зазначені в акті про закінчення будівництва будинку, однак цей акт також не був зареєстрований в реєстрі права власності у зв"язку з юридичною необізнаністю [PERSON] З 1974 року у зв"язку з інвентарізацією будинків , списанням старих і будівництвом нових на знов виділених ділянках в порядку ущільнення , будинок [ADDRESS] , отримав адресу [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного вище будинку з надвірними будівлями та спорудами. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні нотаріальних дій та в отриманні свідоцтва про про право на спадщину після смерті батька їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю витягу з реєстру прав власності на житло, тому вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом в якому стаить питання про визнгання за нею права власності на будинок з надвірними спорудами та будівлями у порядку спадкування. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог, просив рішення прийняти на розсуд суду згідно діючого законодавства. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.13,14), померлого [INFO] року (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою : [ADDRESS], які збудовані на земельній ділянці площею 700,0 кв.м., наданій [PERSON] згідно рішення виконкому Дзержинської міської Ради Донецької області № 397 від 11.10.1967 року у безстрокове користування (а.с.8,9) У період з 1974 року по 1974 рік [PERSON] побудовав на вказаній ділянці будинок, літню кухню, сарай. Вказані споруди зазначені в акті про закінчення будівництва будинку (а.с.12), однак цей акт не був зареєстрований в реєстрі права власності у зв"язку з юридичною необізнаністю батька позивачки. Нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій за заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька через відсутність право встановлювальних документів на зазначене нерухоме майно померлого, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою - ст. 1220 ЦК України. Відповідно до п.23 роз'яснень пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців , які прийняли спадщину в порядку , установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю витягу з реєстру прав власності на житло, то позивачка позбавлена права оформлення спадщини. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved