Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] в якому просив в рахунок часткового погашення заборгованості відповідачки перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №Ф070318К від 27 квітня 2007 року в розмірі 589 461.59 грн. звернути стягнення на нежиле приміщення, а саме: офіс с ґанком -2-а, що розташований на 1 поверсі, загальною площею 51.8 кв.м, за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], виданого 30.12.2009р. виконавчим комітетом Новокаховської міської ради згідно рішення №461 від 22.12.2009р., що підтверджується Витягом №24965289 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ввиданого 30.12.2009р. про реєстрацію в книзі 5 за номером запису 726 та реєстраційним № 24965289 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" (у спосіб, встановлений ст. 41 Закону України «Про іпотеку») за початковою вартістю 249 060.00 грн., згідно п.1.2. Іпотечного договору за № 02-23-Ф070318К-792 від 27.04.2007 року, у відповідності до ч.6 ст.5 та ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», застосувавши при цьому заходи щодо забезпечення збереження цього предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації, а також стягнути з [PERSON] на свою користь судовий збір у розмірі 3 735.90 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в наданій до суду письмовій заяві свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з'являється, про причини неявки суду не повідомляє, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заперечень щодо позову відповідачка також не надала, із заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. Представник третьої особи - ТОВ «Південенерго» в письмових поясненнях, наданих на адресу суду, просив справу розглядати в свою відсутність, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено ЗУ «Про іпотеку». Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яке не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Так, на час укладання договору іпотеки №02-23-Ф070318К-792 від 27.04.2007 року, на підставі якого позивач хоче звернути стягнення, стаття 5 вищевказаного закону не визначала майнові права як предмет іпотеки. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі і до ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, на їх думку, укладання спірного договору іпотеки відбулося з порушенням вимог ЗУ «Про іпотеку», а тому він є недійсним, оскільки, у позивача відсутнє право звертати стягнення на предмет іпотеки, а отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до 4.2. ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 27 квітня 2007 року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] уклали договір кредиту № Ф070318, з урахуванням додаткової угоди №2 від 22.10.2010 року, договору про внесення змін №3 від 23.04.2010 року, Договору про внесення змін №4 від 24.04.2012 року (далі - договір кредиту), позивач надав відповідачу кредит в сумі 347 694, 23 грн. з порядком повернення, передбаченим ст.1 договору кредиту, зі сплатою 12,27% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту у строк до 26.04.2027 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, 27.04.2007 року, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №02-23-Ф070318К-792, з урахуванням договорів про внесення змін №2 від 22.10.2010 року, , № 3 від 24.04.2012 року (надалі - іпотечний договір), відповідно до умов якого [PERSON] надала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, офіс с ганком 2а, що розташований на 1 поверсі, загальною площею 51.8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] який належить відповідачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], виданого 30.12.2009 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради на підставі рішення №461 від 22.12.2009 року, що підтверджується витягом №24965289 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого 30.12.2009 року про реєстрацію в книзі 5 за номером запису 726 та реєстраційним номером 24965289. Згідно п.1.2. Іпотечного договору, загальна іпотечна вартість предмета іпотеки за згодою сторін, склала 249 060.00 гри. Свої зобов'язання, визначені договором кредиту, позивачем виконано належним чином, в повному обсязі, а саме: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви, а саме: підписаними сторонами відповідними договорами. Проте, відповідачка, в порушення умов договору кредиту, свої зобов`язання не виконує та порушує строки повернення кредиту та сплати процентів. Згідно із п.п. 3.3.7, 3.3.9. договору кредиту відповідачка зобов'язалася своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями та суворо дотримуватись положень договору кредиту ( п. 3.3.5. Договору кредиту). Відповідно до п. 4.5. Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Відповідач зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит та повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нарахованими штрафними санкціями (штраф, пеню). У разі прострочення відповідачем строків повернення Кредиту та сплати процентів, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки відповідач [PERSON], сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п. 4.2. Договору кредиту). Фактично [PERSON] припинила сплачувати кредит взагалі. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань відповідачкою призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 28.05.2015р. складає 589 461.59 грн., та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 329 366,75 грн., заборгованості за відсотками - 154 689,94 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15 238,90 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 28 068,24 грн., інфляційних витрат - 22 071,40 грн. та інфляційних витрат за відсотками - 40 026,35 грн.. Статтею 612 ЦК України передбачено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 15 травня 2015 року, за вих. № 501.1-186/96-7038 позивачем було надіслано як [PERSON] так і ТОВ «Південенерго» вимогу терміново сплатити заборгованість. Зазначену вимогу адресатами було отримано, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями, проте, будь-яких дій, направлених на виконання договірних зобов'язань здійснено. Відповідно до п.4.1. статті 4 Іпотечного договору «У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки». Відповідно до п.4.2. статті 4 Іпотечного договору «У разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.» Відповідно до п.4.5. статті 4 Іпотечного договору: «Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів: п.4.5.1 на підставі рішення суду». Відповідно до п.4.6. Іпотечного договору «у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду». Пунктом 4.6.2. вищезазначеного договору передбачений один зі способів реалізації іпотечного майна, а саме: «шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження». Відповідно до ч.3ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 7, п. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцяти денного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки,вправі письмово повідомити іпотеко держателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дні отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомленнь надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотеко держателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцяти денного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету ії прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотеко держатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій інший особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотеко держателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотеко держателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотеко держателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленимистаттею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно дост. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 4297,99 грн. Також слід зазначити, що розпорядженням голови Херсонської ОДА від 18 травня 2016 року №337 вулиця Піонерська, в м.Нова Каховка перейменована на вулицю Затишну.

Outcome: approved