Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 04.12.2009 року ПАТ КБ « Приват Банк » та [PERSON] уклали кредитний договір б/н , відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06. 03. 2010 року та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просять стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але в позовній заяві не заперечують проти слухання справи без його присутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, у разі неявки позивача проти заочного розгляду справи не заперечують ( а. с.3 ). Відповідач у судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи відповідно до розписки , що повернулася до суду (а.с.28), про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень на позов не подала, а тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, суд з дозволу позивача вирішує справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводився без фіксування технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2009 року ПАТ КБ « Приват Банк » надав , а [PERSON] отримала кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, позичальник зобов"язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, хоча частково відповідач вносила незначну суму коштів , в цілому відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість - 14312,11 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 30.11.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором б/н від 04.12.2009 року становить 14312, 11 грн.. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором . Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем не спростовані. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378, 00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 625, 631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved