Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У серпні 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача КП " Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивували тим, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира знаходиться на останньому поверсі 16-ти поверхового будинку, над квартирою розміщений технічний поверх. Згідно з умовами укладеного з відповідачем договором № 2482, останній як виконавець за договором взяв на себе зобов"язання забезпечити надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального корист ування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо у будинку, в якому вони мешкають. В ніч з 15 на 16 травня 2014 року під час зливи сталося затоплення їх квартири: вода розчинила голубинний послід на горищі і через електропроводку та щілини між панелями залила чотири жилі кімнати і коридор. По стелі, стінам, з люстри, вимикачів, розеток текла брудна та смердюча вода, від чого неможливо просто було навіть знаходитися в квартирі. Незважаючи на це, вся родина всіляко власними силами намагалася справитися з цим лихом, загалом було зібрано близько десяти відер цієї суміші. Зранку 16 травня 2014 року ними було повідомлено про вказану подію відповідача, однак останній не вжив одразу термінових заходів по усуненню причин, які спричинили таке затоплення. В квартирі стояв неймовірний сморід. В міській санепідемстанції та в інституті ім. Марзеєва рекомендували негайно залишити приміщення, оскільки голуби є носіями таких захворювань, як орнітоз та пситокоз, що передаються повітряно-крапельним шляхом і можуть призвести до летальних випадків. Їм довелося терміново знімати шпалери і проводити багаторазову обробку та протравлення стін хлорним розчином, щоб уникнути зараження. Також в результаті затоплення квартири, крім пошкодження стелі, стін (здуття та відходження шпалер) та підлоги у чотирьох кімнатах та коридорі, були пошкоджені меблі, килими, штори та посуд, в зв'язку з чим мешкати в квартирі стало практично неможливо, вона потребувала термінового поточного ремонту. Працівники КП " Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" з'явилися лише 20 травня 2014 року і тоді ж склали Акт, яким зафіксовано факт залиття їх квартири. В Акті зазначено, що «залиття сталося внаслідок переливу води під час інтенсивних атмосферних опадів через отвір у зливо-приймальній трубі. Невідомими особами було знято заглушки з отворів зливостоків». 26 травня 2014 року комісією у складі працівників відповідача складено дефектний акт, яким зафіксовано, що для приведення квартири в належний санітарно-технічний стан необхідно виконати косметичний ремонт, а саме: знімання шпалер зі стелі та стін та обклеювання їх новими, знімання та укладка лінолеуму, знімання та укладка плінтусів. В подальшому вони неодноразово зверталися і до відповідача, і до місцевих органів державної влади, і до правоохоронних органів з заявами, скаргами, проханнями допомогти їм в біді, що сталася; компенсувати збитки, що заподіяні з вини відповідача , або зробити їм поточний ремонт в квартирі і привести її в стан, який був до її залиття. Протягом трьох місяців вони отримали лише прості відписки замість компенсації завданих їм збитків. Відповідачем неодноразово складалися кошториси на ремонтні роботи, однак вартість таких робіт постійно ним змінювалася (то збільшувалася, то зменшувалася), відповідач ніяк не міг його погодити та підписати. Лише 03.07.2014 р. відповідачем було складено локальний кошторис на будівельні роботи, яким визначено вартість відновлювального ремонту їх квартири в розмірі 8 984 грн. Вказаний кошторис було складено «в поточних цінах станом на 10 квітня 2013 року». Однак, за цей час ціни на будівельні матеріали значно виросли. Крім того, в кошторисі враховано витрати праці робітників (люд./год.), який становить 251,58 грн. Однак, за таку суму не погодиться здійснити ремонт жодна організація. Сам же відповідач також відмовляється виконати такі роботи. Крім цього в кошторисі враховано вартість паперових шпалер, в той час як в їх квартирі були поклеєні вінілові та флізелінові шпалери; враховано вартість самого дешевого лінолеуму, в той час як, за таку ціну можливо придбати лише лінолеум, придатних для технічних приміщень, а не для жилих (тобто є шкідливий для здоров'я людини). Враховуючи це, вважають , що вказаний кошторис на виконання відновлювального ремонту їх квартири є досить заниженим, а тому вони не можуь погодитися з ним. Крім того, внаслідок залиття квартири були пошкоджені меблі, килими, штори, вартість яких також їм ніхто не готовий добровільно компенсувати. На неодноразові їх звернення до відповідача про перегляд вказаного кошторису та добровільного врегулювання цього питання відповідач не реагує. В зв'язку з цим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 16 жовтня 2014 року через загальну канцелярію за вх. № 46989 пзивачі уточнили позовні вимоги в зв"язку з тим, що після подання позову відповідачем було проведено ремонт квартири і частково компенсовано вартість затрачених матеріалів. В той же час, ними додатково були затрачені кошти в сумі більш ніж 5 500 гривень на придбання лінолеуму, шпалер, клею для шпалер, водоемульсійної фарби, чищення килима, а тому просять стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 5500 ( п"ять тисяч п"ятсот) гривень. Крім того, залиттям їм завдана моральна шкода, яку вони оцінюють в розмірі 5 000 грн. та обґрунтовують її втратою спокою, душевними стражданнями, яких вони зазнали у зв'язку із знищенням і пошкодженням майна, а також просять стягнути понесені ними судові витрати у вигляді судового збору. В судовому засіданні позивачі підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовним вимогах. Представник відповідача Шумєєв О.Є., який діє за довіреністю № 45/59-Д від 01.10. 2014 року уточнені позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що наслідки залиття, що сталося в квартирі позивачів з даху будинку ліквідовані працівниками відповідача, а також проведений в квартирі [ADDRESS] відновлювальний ремонт після залиття. Факт проведення ремонтних робіт в квартирі для відновлення її після залиття, не заперечується і позивачами в судовому зачсіданні. Тому відповідачем відшкодовано в натурі, шляхом проведення за власний рахунок відновлювального ремонту завдана шкода майну позивачів. Крім того, позивачами не доведено належними доказами розмір та факт нанесення моральної шкоди діями відповідача та просив у адоволенні позову відмовити, Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло від 23.10.2006 року № 43309 (а.с.8-9). Квартира знаходиться на останньому поверсі 16-ти поверхового будинку, над квартирою розміщений технічний поверх. Згідно з умовами укладеного з відповідачем договором № 2482, останній як виконавець за договором взяв на себе зобов"язання забезпечити надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального корист ування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо у будинку, в якому мешкають позивачі ( а.с. 10). Сторонами не заперечується, що в ніч з 15 на 16 травня 2014 року під час зливи сталося затоплення квартири [ADDRESS] . З приводу факту затоплення, 16 травня позивачами було повідомлено про вказану подію відповідачу, однак останній не вжив одразу термінових заходів по усуненню причин, які спричинили таке затоплення. 20.05.2014 року комісія у складі: головного інженера ЖЕД - 206 [PERSON], майстра РБД [PERSON], майстра РЕД- 4 [PERSON], склали акт про те, що ними була обстежена квартира [ADDRESS] з приводу залиття через покрівлю. З виходом на місце встановлено, що в квартирі № 79 в кімнаті , площею 12,8 на стелі та стінах мають місце мокрі сліди затікання; кімната площею - 17,9 стеля, стіни; кімната площею - 11, 6 стеля, стіни; кімната площею - 11,6 стеля, стіни; коридор площею - 8,5 стеля, стіни, підтоплено ліноліум на підлозі в усіх кімнатах. При обстеженні покрівлі виявлено, що залиття сталося внаслідок переливу води під час інтенсивних атмосферних опадів, через отвір у зливо-приймальній трубі. Не відомими особами було знято заглушки з отворів зливостоків. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем, згідно з цим законом, є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідач є виконавцем по наданню житлово-комунальних послуг в розумінні цього Закону. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на: - послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); - послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені права споживача, серед яких, зокрема, право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Статтею 21 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки виконавця, серед яких, зокрема: забезпечення своєчасності та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; - утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 p. N 76 допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Відповідно до пункту 2 Правил технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та. безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним, станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Відповідно до пункту 3 Правил утримання допоміжних приміщень включає, зокрема: - технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання); - заходи, що забезпечують нормативно-вологісний режим допоміжних приміщень; - обслуговування допоміжних приміщень, спрямоване на комфортне обслуговування мешканців. У допоміжних приміщеннях жилого будинку повинен забезпечуватися (п. 3.1.2): - справний стан будівельних конструкцій, опалювальних приладів і трубопроводів; - належний санітарний, протипожежний стан. Пунктом 4.4.18 Правил передбачено, що при огляді горищних приміщень необхідно перевірити: - стан зовнішніх дверей та люків; - стан слухових вікон і жалюзі; - температурно-вологісний режим; - наявність ходових дощок уздовж: приміщення і між: слуховими вікнами на покрівлі крутого даху; - стан ізоляції трубопроводів. Згідно з пунктом 4.4.20 Правил горищне приміщення необхідно утримувати в чистоті: Перебувати в горищному приміщенні і на покрівлі дозволяється лише працівникам виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Двері і люки в горищні приміщення повинні бути закриті на замок. Один комплект ключів від дверей повинен зберігатися у виконавця послуг, другий - у двірника (п. 4.4.21). Пунктом 4.5.1 Правил передбачено, що при огляді водовідвідних улаштувань з особливою увагою потрібно проконтролювати: - справність і чистоту жолобів та водоприймальних лійок, а також місця сполучення їх із покрівлею; - кріплення ринв до стін будинку, щільність з'єднань окремих ланок труб; - стан водовідвідних пристроїв після злив; - стан антикригових систем з електрокабельним підігрівом.. До основних дефектів водовідвідних пристроїв належать (п. 4.5.2 Правил): - при влаштованому зовнішньому водовідводі - порушення стиків між: окремими елементами ринв і покрівлею, скупчення бруду в настінних жолобах, утворення полоїв у жолобах, лійках і трубах; - при неорганізованому зовнішньому водовідводі - протікання через місця сполучення лійок з покрівлею, засмічення і замерзання відкритих випусків, руйнування водовідвідних лотків, протікання через стикові з'єднання водоприймального стояка, втрата пружності компенсаторних пристроїв. Щоб уникнути вищезазначених дефектів, необхідно вчасно заміняти окремі лійки, коліна, відмітки і ланки ринв, а при встановленні ретельно пофарбувати з зовнішньої і внутрішньої сторони (пункт 4.5.3 Правил). Несправності водовідвідних пристроїв усуваються в терміновому порядку (пункт 4.5.4 Правил). Згідно з п. 4.5.5 Правил внутрішні водостоки з дахів повинні безперебійно відводити дощові і талі води. При огляді системи внутрішніх водостоків необхідно перевіряти: - щільність і якість примикання гідроізоляційного килима до водоприймального стовпчика; - міцність кріплення водоприймальних лійок до покриття; - забруднення ґрат водоприймальних лійок; - правильність роботи компенсаторів; - стан і герметичність стиків трубопроводів; - надійність і правильність кріплення стояків і водовідвідних трубопроводів; - правильність приєднання трубки аварійного водозливу до стояка внутрішнього водостоку і зміцнення стояка на горищному перекритті. - нормативний температурно-вологісний режим. Враховуючи зазначені вище норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, суд приходить до висновку, що Відповідачем як виконавцем надання житлово-комунальних послуг неналежно виконувалися покладені на нього законом обов'язки щодо належного утримання будинку, зокрема, технічного поверху, що і призвело до залиття спірної квартири. Посилання Відповідача в акті та в поясненнях на нібито зняття «невідомими особами заглушок з отворів зливостоків» не може бути підставою зняття з нього відповідальності за спричинення внаслідок цього збитків позивачам, оскільки, як зазначено вище, пунктами 4.4.20, 4.4.21 Правил передбачено, що перебування в горищному приміщенні і на покрівлі дозволяється лише працівникам виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Двері і люки в горищні приміщення повинні бути закриті на замок. Один комплект ключів від дверей повинен зберігатися у виконавця послуг, другий - у двірника. Таким чином, відповідальність за потрапляння на горище сторонніх осіб також лежить виключно на Відповідачеві. Як вбачається з вільних пояснень позивачів, які звернули увагу суду на той факт, що при спільному відвідуванні ними з працівниками відповідача технічного поверху було виявлено, що на момент затоплення на ньому зібрався товстий шар голубиного посліду, місцями більше 5 см, велика кількість трупів голубів, будівельне сміття. Отже, відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання щодо своєчасного та належного прибирання допоміжних приміщень, зокрема, технічного поверху, що також стало причиною настання таких жахливих наслідків цього затоплення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що винною особою в залитті квартири позивачів і заподіянні внаслідок цього позивачам збитків а саме відповідач, який зобов'язаний на підставі ет. 1166 Цивільного кодексу України та статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відшкодувати їх в повному обсязі. Що стосується розміру заподіяних збитків, то відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт квартири [ADDRESS] після залиття з технічного поверху, дефектного акту, затвердженого головним інженером ЖЕД- 206 [PERSON] та акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, вартість якого становить 12 174 ( дванадцять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 93 коп. Зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі позивачів, що потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 20.05.2014 року. Разом з тим, як вбачається , наданого в судове засідання , примітки до акту приймання виконаних будівельних робіт від 04.12. 2014 року. в квартирі [ADDRESS] , загальна сума матеріалів, що були використані для ремонту вказаної квартири становлять 12 174,93 гривні, з яких УЖГ витратило 5 073 ( п"ять тисяч сімдесят три) гривні, а решта матеріалів придбана за рахунок позивачів, що не спростовував в судовому засіданні і представник відповідача, а також підтверджується підписами 04.12. 2014 року представниками УЖГ головним інженером [PERSON] Відповідно до вказаного акту та наданих фіскальних чеків, позивачами додатково сплачено для ремонту квартири за лінолеум - 2 322 гривні 90 коп.; шпалери на стіни і стелю- 2 826 гривень; клей - 397, 5 гривень, а всього 5 546 гривень 40 коп. із яких позивачі просять частково відшкодувати у розмірі 5 500 ( п"ять тисяч п"ятсот) гривень ( а.с. 45- 54). Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Крім того, стороною відповідача не надано суду жодного належного та допустимого доказу, які б спростовували розмір майнової шкоди завданої залиттям. На думку представника відповідача заміні підлягали лише пошкоджені шпалери та лінолеум , проте це є недопустимим, оскільки неможливо в одній кімнаті чи коридорі замінити кілька метрів пошкоджених шпалерів, лінолеуму на нові, а інші залишити. Саме тому заміні підлягають шпалери та лінолеум в більшому розмірі, чим були пошкоджені залиттям. Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначалося вище, причиною затоплення квартири позивачів є вина відповідача у зв"язку з переливом води під час інтенсивних атмосферних опадів, через отвір у зливо-приймальній трубі, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заподіяної майнової шкоди в розмірі 5 500 грн. підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також позивачам, внаслідок залиття квартири в результаті винних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивачів. Зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, Позивачі зазнали не мало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії, протягом майже трьох місяців не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити Позивачам свою квартиру, тримали їх та членів сім'ї у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Крім того, залиття квартири створило для позивачів та членів його родини дискомфорт та нервове напруження, оскільки внаслідок залиття квартири були пошкоджені всі чотири жилі кімнати та коридор, майже всі шпалери відстали від стін і відпали, частину лінолеуму довелося зняти через вологість та плісняву, тобто родина Позивачів вже протягом двох місяців фактично проживає в «голих» стінах і на «голій» підлозі (а спочатку навіть довелося тимчасово переїхати жити до знайомих), наразі в квартирі постійно відчувається сирість, волога та запах плісняви, що є небезпечним для здоров'я людини. Крім того, квартира, яка була затоплена з вини Відповідача, є єдиним житлом позивачів де проживає не лише він, але й вся його родина, які не можуть вільно користуватись цим майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після, як змінився інтер'єр в квартирі, так як всі основні приміщення квартири: чотири жилі кімнати та коридор мають сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують спокій позивачів та членів сім'ї, погіршують настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Крім того, позивачі витратили не мало часу на поїздки до відповідача, органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів з метою врегулювання даного питання в позасудовому порядку, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу. У силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.3 ч.2 названої статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Отже, залиттям, яке відбулося з вини відповідача значно пошкоджено майно позивачів, що в свою чергу призвело до завдання моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. На підтвердження своїх доводів позивачі зазначили, що вже сам факт залиття квартири призвів до моральних страждань. Крім того необхідно приймати міри до відновлення житла, доводити в суді своє право на відшкодування шкоди. Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням перенесених моральних страждань, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в сумі 1 000, 00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору у розмірі 243 ( двісті сорок три) гривні 60 коп.

Outcome: partial