Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.09.2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 14000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного лімітуй встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість - 81871.85 грн., яка складається з наступного: 7526.89 грн. - заборгованість за кредитом; 66644.92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3325.19 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 3874.85 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представники позивача не зявились, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просили справу розглянути у їх відсутність, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В той же час, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій він просить відмовити у задоволені позову за наступних підстав. 1. Так відповідач стверджує, що він дійсно 11 вересня 2012 року звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту та отримав у користування платіжну картку з грошовими коштами у розмірі 14 000 гривень. Однак під час надання платіжної картки Відповідач не\~підписував жодні\~документи,\~зокрема анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанку,\~на яку посилається Позивач. Платіжна картка була видана працівником ПАТ КБ «Приватбанк» без жодних консультацій щодо розміру відсотків за користування кредитом, порядку їх нарахування та розміру неустойки, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом. Окрім того, відповідачем не надавалась згода на будь-який розмір кредитного ліміту та не приймались «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», що суперечить ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), де зазначається обов'язок\~кредитодавця повідомити\~позичальнику обов'язкову\~Інформацію перед\~укладенням договорупро надання споживчого кредиту, зокрема щодо умов та правил надання кредиту. В звязку з чим, відповідач вважає, що між сторонами не виникло договірних відносин. 2. Відповідач не заперечує, що користувався грошовими коштами, але вчасно повертав взяті грошові кошти на платіжну картку та сплачував плату за користування такими грошовими коштами. При цьому, посилання Позивача на те, що станом на 31.08.2017 року у Відповідача наявна заборгованість за кредитним договором є необґрунтованою, адже Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність такої заборгованості. Відповідач вважає, що наданий до позову розрахунок заборгованості не може бути належним доказом щодо її наявності та розміру, адже не містить вичерпної інформації щодо порядку та умов нарахування коштів на платіжну картку [PERSON], їх використання Відповідачем та повернення. 3. Відповідач також посилається на те, що позивачем нарахована відповідачу - 3325, 19 грн. - заборгованість за пенею на комісією; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 874,85 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач вважає, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6- 2003цс15). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 11.09.2012 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 14000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В своєму відзиві на позову заяву, відповідач не заперечує того факту, що він отримав кредитну карту, на якій був встановлений кредитний ліміт у розмірі 14 000 гривень. В той же час, відповідач заперечує факт підписання документів про\~її отримання,\~зокрема анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанку,\~на яку посилається Позивач. Однак вищевказане твердження спростовуються наявністю написання прізвища, імені та по-батькові, а також підпису у графі Клієнт від імені [PERSON] в анкеті-заявці на видачу платіжної картки. (а.с. 7-зворот) Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що не заперечував відповідач. Отже суд вважає, що між сторонами виникли зобовязання з кредитного договору. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач в своїх заперечення на позову заяву стверджує, що дійсно користувався кредитними коштами, проте своєчасно повертав кошти, а також сплачував проценти за користування коштами. Однак дане твердження спростовується розрахунком заборгованості, який є наявний в матеріалах справи. Так, відповідач станом на 31.08.2017 року мав заборгованість: 7526.89 грн. - заборгованість за кредитом; 66644.92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. (а.с. 4-6) Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором. З розрахунку заборгованості дійсно вбачається, що в період дії договору відповідач погашав заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, проте через деякий час продовжував користуватись кредитним коштами, у звязку з чим, заборгованість збільшилась. Вищевказані факти підтверджується роздрукованим рухом коштів на рахунку відповідача, який він просив витребувати у позивача. Так, наприклад в 10 жовтня 2014р. відповідач поповнив картку на 12760 гривень, але в той же день, зняв з картки суми у розмірі 4000 гривень, 6600 гривень, 4000 гривень, 3000 гривень. (а.с. 81) На підставі викладеного, суд вважає відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним кредитом у розмірі 7526 гривень 89 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 66644.92 грн.. Позивачем також нарахована відповідачу - 3325.19 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 3874.85 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач вважає, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6- 2003цс15). Суд погоджується з даним твердженням відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. На підставі викладеного, суд вважає, що не підлягає задоволенню позовні вимоги щодо стягнення: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 3874.85 грн. - штраф (процентна складова). В той же час, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3325 гривень 19 копійок - заборгованість за пенею та комісією, оскільки будь-яких заперечень стосовно цієї суму відповідач не надавав.

Outcome: partial