Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У грудні 2018 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № ZRSWA0000K0062, укладеним 03.10.2006 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , які перейшли після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування до нього, [PERSON] , визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки № ZRSWA0000K0062, укладеним між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , предметом якої є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , зобов`язання по якому перейшли після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування до нього, [PERSON] , посилаючись на те, що Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", яке є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк", пропустило строки пред`явлення вимоги до спадкоємців. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" проти позову заперечило та просило відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що на правовідносини, яки виникають з приводу звернення на предмет іпотеки, стаття 1281 Цивільного кодексу України не розповсюджується, ним на пропущено строк, передбачений статтею1281 Цивільного кодексу України для звернення з вимогою до кредиторів [PERSON] , [PERSON] станом на момент звернення до суду не набув статусу спадкоємця у спірних правовідносинах, а відтак є неналежним позивачем. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк), укладено договір іпотеки № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р. (а. с. 12 - 13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.03.2011 р. (а. с. 15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , що підтверджується його заявою від 10.05.2011 р. (а. с. 60). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.10.2018 р. (а. с. 19). Відповідно до статті 1281 Цивільного кодексу України у редакції, яка була чинною на момент смерті [PERSON] , спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з абзацом третім частини першої статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частинами першою - третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. З зазначених норм законодавства України випливає, що правовідносини щодо дійсності потеки у разі, зокрема, смерті іпотекодавця та переходу права власності на предмет іпотеки до його спадкоємця, яким є фізична особа, регулюються спеціальною нормою, а саме - статтею 23 Закону України "Про іпотеку", а не статтею 1281 Цивільного кодексу України. Таким чином у зв`язку зі смертю іпотекодавця - [PERSON] , за договором іпотеки № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р., та смертю його спадкоємця, який прийняв спадщину - [PERSON] Банк не повинен був у передбачені статтею 1281 Цивільного кодексу України строки пред`являти вимоги до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] з метою продовження (збереження) іпотеки, відповідно, непред`явлення ним таких вимог (непред`явлення було визнано представником Банку під час розгляду справи) не є підставою для припинення цієї іпотеки, іпотека зберігалась та продовжує зберігатись (є дійсною) на підставі статті 23 Закону України "Про іпотеку". Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р., зобов`язання по якому перейшли після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування до нього, [PERSON] , необхідно відмовити. Судом встановлено, що між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р. (а. с. 10 - 11). Раніше вказувалось, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.10.2018 р. (а. с. 19). [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , що підтверджується його заявою від 19.10.2018 р. (а. с. 41). Як вже зазначалось, статтею 1281 Цивільного кодексу України у редакції, яка була чинною на момент смерті [PERSON] , визначалось, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень представника [PERSON] та представника Банку, на момент звернення [PERSON] з позовом Банк не знав та не міг знати про відкриття спадщини [PERSON] . Таким чином про відкриття спадщини [PERSON] Банк дізнався після отримання ухвали про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданих до неї документів. У матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, коли саме Банком було отримано ці документи, однак, виходячи з того, що ухвала про відкриття провадження була постановлена 02.01.2019 р., на адресу [PERSON] , а відтак - і Банку, копія ухвали надсилалась 13.02.2019 р. (а. с. 22, 24), а тому можна обґрунтовано припустити, що документи було отримано Банком у період з 18.02.2019 р. по 15.03.2019 р., оскільки представник Банку у судове засідання, призначене на 18.03.2019 р., з`явився, що вказує на те, що йому було відомо про це засідання. Тобто шестимісячний строк, встановлений частиною другою статті 1281 Цивільного кодексу України, протягом якого Банку як кредитору [PERSON] належало пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, зокрема, до [PERSON] , як на момент подання [PERSON] позову, так і на момент ухвалення рішення у справі, не сплив. За таких обставині відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин щодо визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р., які перейшли після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до його спадкоємця - [PERSON] , частини четвертої статті 1281 Цивільного кодексу України, а відтак - і для висновку про те, що Банк позбавлений права вимоги за цим договором до [PERSON] . Зважаючи на наведене, Суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором № ZRSWA0000K0062 від 03.10.2006 р., які перейшли до нього після смерті [PERSON] , необхідно відмовити.

Outcome: dismissed