Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], який згідно розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації № 199 влаштований на повне державне утримання в обласний будинок дитини, у зв"язку з важкими матеріально- побутовими умовами проживання сім"ї, по заяві батьків. Службою у справах дітей з батьками дитини проводились неодноразові бесіди з метою повернення дитини в рідну сім"ю, які результату не дали. 12.11.2015 року батько дитини [PERSON] звернувся до служби у справах дітей із заявою про надання висновку про доцільність повернення дитини в рідну сім"ю. Службою спільно з інспектором Свалявського УСЗН було обстежено умови проживання сім"ї відповідачів, та встановлено, що батьки ніде не працюють, за час перебування дитини в будинку дитини провели косметичний ремонт будинку. 19.11.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини вищезгадана заява була розглянута, у зв"язку з тим, що заявником не було надано інформації щодо доходів сім"ї та висновків про стан здоров"я комісією вирішено відмовити у наданні висновку про доцільність повернення дитини [PERSON] на виховання в сім"ю. 14.04.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] віносно їх сина [PERSON] [PERSON] не надала жодних документів, які б свідчили про її бажання виховувати та забрати дитину додому. Згідно листа обласного Будинку дитини від 07 березня 2016 року № 191 мати дитини останній раз відвідувала дитину 17 жовтня 2015 року, батьки вихованням не займаються, не турбуються про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечують дитині належного догляду, ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не забирають дитину з закладу охорони здоров"я. Тому просить позов задовольнити. Під час судового розгляду представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Під час розгляду судового засідання відповідачі просили повернути їм дитину. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO]. На підставі розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації від 22 серпня 2014 року № 199 дитина [PERSON], [INFO] влаштована на повне державне утримання в обласний будинок дитини до досягненння ним трирічного віку у зв"язку з важкими матеріально-побутовими умовами проживання сім"ї, по заяві батьків. Так, згідно витягу з протоколу № 17 засідання комісії з питань прав дитини Свалявської райдержадміністрацї від 19.11.2015 року було розглянуто заяву [PERSON] про доцільність повернення дитини в сім"ю, із врахуванням висловлених позицій та у зв"язку з тим, що заявником не надано інформації щодо доходів сім"ї та висновків про стан здоров"я батьків комісією вирішено відмовити у наданні висновку про доцільність повернення дитини [PERSON], [INFO], який перебуває у обласному Будинку дитини, на виховання сім"ю. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS], в житловому будинку є дві кімнати, в кімнатах чисто, але на час перевірки відсутнє опалення. Біля житлового будинку є присадибна ділянка, пічне опалення, вода відсутня, електропостачання наявне. Згідно висновку Свалявської районної державної адміністрації від 18.04.2016 року № 01-18/191 уповноважений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дитини [PERSON], [INFO], оскільки 14.04.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON] На засідання комісії з"явилася відповідачка [PERSON], яка заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, разом з тим, відповідачка не надала жодних документів, які б свідчили про її бажання виховувати та забрати дитину додому. Згідно листа обласного будинку дитини від 07.03.2016 року № 191, мати дитини [PERSON] останній раз відвідувала дитину 17.10.2015 року. Батьки вихованням дитни не займаються, не турбуються про її духовний та фізичний розвиток, не забезпечують дитині належного догляду, ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не забирають дитину з закладу охорони здоров"я. Відповідно до роз»яснень п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обовязків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючим наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини та повністю відсторонилися від виконання батьківських обов»язків і не проявляють відносно неї щонайменшої турботи, а тому позов в частині позбавлення їх батьківських прав є обгунтованим. Також встановлено, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивач суду не надав. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в рівних частках в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Outcome: approved