Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, вказавши наступне. [INFO] помер її чоловік [PERSON] ,а [INFO] відбулося його поховання .Спадкоємцями за законом після його смерті є вона та відповідач.Всі витрати ,пов"язані з похованням вона понесла сама,а саме : придбання [INFO] у магазині „Ритуальні послуги" речей ,необхідних на поховання-1660 грн.,оплата [INFO] катафалку,копання могили,опускання та засипання гробу -650 грн.,оплата 06.02.2012 року поминального обіду в кафе"Українка" на суму 1820 грн. На похоронах вона розмовляла з відповідачем про те,що перед річницею смерті [PERSON] треба встановити пам"ятник.Вони домовились,що він буде гранітним. 26.12.2012 року вона придбала та встановила пам"ятник .Затрати на придбання пам"ятника .вона понесла сама і вони склали 2550 грн. Взагалі нею були потрачені на поховання [PERSON] та звичаї,пов"язані з похованням 6680 грн. Відповідач повинен також нести витрати ,пов"язані з похованням [PERSON] оскільки вони є спадкоємцями після його смерті,а тому повинен сплатити їй половину всіх витрат на суму 3340 грн.Добровільно відшкодувати витрати відповідач відмовився. Просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 3340 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач пітримала позовні вимоги, надав аналогічні пояснення по суті позову. В судовому засіданні відповідач, його представник запречували проти задоволення позовних вимог на підставі ст.2 Закону України „Про поховання та похоронну справу".Вважають,що витрати на поминальний обід та встановлення пам"ятника ,які проводяться після поховання не підлягають відшкодуванню оскільки це витрати зроблені за часовими межами,встановленими ст.1232 ЦК України(тобто ці витрати зроблені вже після поховання померлого та не входять до комплексу заходів,пов"язаних безпосередньо з похованням).Крім того позивач не зазначила,чи отримувала вона допомогу на поховання померлого ,якщо отримувала,то в якому розмірі.Так ,у разі отримання позивачем такої допомоги, її сума може покрити понесені нею витрати на поховання померлого. Заслухавши позивача,відповідача,його представника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть-а.с.5). Позивач знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про одруження-а.с.6). і прийняла спадщину після його смерті фактично,проживаючи разом на час відкриття спадщини (а.с. 41),що сторонами не оспорювалось. Відповідач є сином померлого [PERSON].(свідоцтво про народження-а.с.40 ) і прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Рубіжанської держноткантори ,було заведено спадкову справу № 81 від 19.03.2012 року (а.с.28,29). Позивач витратила на ритуальні послуги 2310 грн.(а.с.7,8),на поминальний обід 1820 грн(а.с.9) на пам"ятник та його установку-2550 грн.(а.с.10). Відповідно відповіді на запит Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області (а.с. 39 ) позивач отримала допомогу на поховання [PERSON] в розмірі 222,50 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов" язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1232 ЦК України ,спадкоємці зобов"язані відшкодувати розумні витрати ,які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання ,догляд,лікування та поховання спадкодавця. Тобто,зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Таким чином,виходячи із визначення поняття поховання відповідно до Закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають. Суд також бере до уваги ,що позивач отримала 2222,50 грн. допомоги на поховання і ця сума повинна бути врахована при обчисленні витрат,які понесла позивачка. Отже ,суд приходить до висновку,що із суми витрат 6680 грн,які були зроблені позивачкою необхідно відняти витрати на оплату поминального обіду в сумі 1820 грн. та 2222,50 грн. допомоги на поховання,отриманих позивачкою. Таким чином сума витрат складає 2637,50 грн,а з відповідача підлягає стягненню ? частка цієї суми відповідно до його долі в спадщині , а саме:1318,75 грн,тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог,а саме :96,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial