Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У червні 2016 року Банк, через свого представника за довіреністю № 277-О від 11 листопада 2013 року /ас. 15/ [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] 16614,64 грн. кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору № ABH0RX112380117 від 23.07.2015 відповідач отримав кредит в розмірі 10507,12 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана Заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами, з якими він був ознайомлений і згоден, складає між ним та банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 13.06.2016 становить загальною сумою 16614,64 грн., з якої: 10215,42 грн. - заборгованість за кредитом; 8,89 грн. по процентам за користування кредитом; 3782,52 грн. по комісії за користування кредитом; 1340,45 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 767,36 грн. - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку не погашена. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує /ас. 35/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За матеріалами справи судом встановлено, що 23 серпня 2015 року [PERSON] подав до відділення Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заяву позичальника № АВН0RG140261532, чим підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і банком кредитно заставний договір, відповідно до якого відповідач отримав строковий кредит на купівлю товарів народного споживання та сплату комісії банку та компанії в сумі 10507,12 гривень на строк 36 місяців по 22.07.2018 включно, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «25» число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 712,69 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов /копії ас. 5-13/. Відповідно до заяви позичальника № АВН0RG140261532, банк відкриває позичальнику рахунок № 29095057103397 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем заяви позичальника № АВН0RG140261532, додатками до якої є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, разом з цим відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за\~\~договором станом на 13.06.2016, яка дорівнює 16614,64 грн. і складається з: 10215,42 грн. - заборгованість за кредитом; 8,89 грн. по процентам за користування кредитом; 3782,52 грн. по комісії; 1340,45 по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських полуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 767,36 - штраф (процентна складова). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами ЦК України. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з статтями 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови Пленуму №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до п.1.1. Закону України Про судовий збір, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved