Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

29.03.2018 від Харківського національного університету внутрішніх справ до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 4759,51 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 04.11.2013 за № 552 [PERSON] з 04.11.2013 прикріплено до кафедри ХНУВС для складання кандидатських іспитів і написання кандидатської дисертації в якості здобувача, що працюватиме над дисертацією поза ад"юнктурою за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право на платній основі. 04.11.2013 між [PERSON] та ХНУВС укладено договір № 7/2013 про підготовку здобувача до захисту кандидатської дисертації. Згідно п. 1.1 Договору, ХНУВС зобов"язується надавати [PERSON] послуги з підготовки здобувача наукового ступеня кандидата наук, що працює над дисертацією поза ад"юнктурою, для складання кандидатських іспитів та підготовки до захисту дисертації та оплатити послугу за ціною, встановленою договором. Згідно п. 3.2. Договору [PERSON] зобов"язаний оплачувати послугу щорічно у сумі 3807,61 грн. Проте, всупереч вимогам договорів за період навчання оплата не надходила, у зв"язку з чим виникла заборгованість. Наказом ХНУВС від 09.02.2016 за № 62 [PERSON] відраховано у зв"язку із несплатою за навчання, згідно з Положенням про підготовчку науково - педагогічних та наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженою наказом МВС України від 02.12.2013 за № 1177. Згідно довідки - розрахунку оплати за надання освітніх послуг від 23.02.2018 за № 4/268д сума заборгованості на день звільнення [PERSON] становить 4759,51 грн. Відповідачу направлено претензію від 15.08.2016 за № 7/142 про необхідність здійснення оплати, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції за № 180 від 19.08.2016, однак, оплату здійснено не було. Згідно п. 6.3. договору всі суперечки, що виникають у зв"язку із договором, вирішуються у відповідності до чинного законодавства у судовому порядку, при цьому сторони домовились, що, відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлюється тривалістю у шість років. У зв"язку з тим, що відповідач своїх зобов"язань за Договором не виконав, позивач змушений звернутися за захистом порушеного права у судовому порядку. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2018 провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні. Визначено відповідачу п"ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] у судове засдіання не з"явилася, 15.05.2018 до суду надійшла заява, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судова кореспонденція, направлена на його адресу, повернулася за закінченням терміну зберігання. Про поважність причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині п"ятій статті 279 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Так, відповідно до наказу ректора Харківського національного університета внутрішніх справ № 552 від 04.11.2013, [PERSON] прикріплено до кафедри загальноправових дисциплін факультету права та масових комунікацій (спеціальність 12.00.07 - адміністративне првао і процес; фінансове право, інформаційне право) для складання кандидатських іспитів і написання кандидатської дисертації поза ад"юнктурою, 04.11.2013 на п"ять років (а.с. 4) 04.11.2013 між [PERSON] та ХНУВС укладено договір № 7/2013 про підготовку здобувача до захисту кандидатської дисертації. Відповідно до п. 3.1. договору, загальна ціна послуги становить 19038,05 грн. Відповідно до п. 3.2. Договору, замовник зобов"язаний оплачувати послугу щорічно у сумі 3807,61 грн. Згідно п. 6.3. договору всі суперечки, що виникають у зв"язку із договором, вирішуються у відповідності до чинного законодавства у судовому порядку, при цьому сторони домовились, що, відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлюється тривалістю у шість років (а.с. 5) Наказом ректора Харківського національного університета внутрішніх справ від 09.02.2016 за № 62 [PERSON] відраховано у зв"язку із несплатою за навчання, згідно з Положенням про підготовчку науково - педагогічних та наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженою наказом МВС України від 02.12.2013 за № 1177 (а.с. 6) Згідно довідки - розрахунку оплати за надання освітніх послуг від 23.02.2018 за № 4/268д сума заборгованості на день звільнення [PERSON] становить 4759,51 грн. (а.с. 7) На алресу [PERSON] направлено претензію від 15.08.2016 за № 7/142 про необхідність здійснення оплати, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції за № 180 від 19.08.2016 (а.с. 8, 9-10) Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з [PERSON] належить стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн.

Outcome: approved