Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 25.05.2018р. на автодорозі Н-17 Львів - Радехів - Луцьк сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу Шкода д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу Мерседес д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , власником якого є ПП "Теплосвіт" Захід. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль Мерседес д.н.з. [NUMBER] , який застрахований в ПрАТ "СК"УНІКА" за договором добровільного страхування наземного транспорту №014031/4017/0000012. Відповідно до постанови Кам"янка - Бузткого районого суду Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин події, яка мала місце 25.05.2018р. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Мерседес д.н.з. [NUMBER] завдано майнової шкоди. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу, складено страховий акт №00260916 та визначено розмір страхового вілшкодування в сумі 237 841 (двісті тридцять сім тисяч вісімсот сорок одна) гривень 18 коп., які перераховані на рахунок станції технічного обслуговування ПАТ "Галичина - Авто". На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ "ПЗУ Україна" згідно полісу АМ/005663394 з лімітом відповідальності в 100 000 грн. За заявою позивача, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" відшкодовано 200 000 грн., що дорівнює ліміту відповідальності страховика згідно полісу АМ/005663394. Зважаючи на викладене, просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 37 841 (тридцят сім тисяч вісімост сорок одна) гривень 18 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2021р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідно до ч.5 ст.278 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. \~ \~ \~ \~ У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Кам"янка - Бузького районного суду Львівської області від 05.07.2018р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави, стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн. Постанова набрала законної сили. Згідно постанови, 25 травня 2018 року об 15 год. 40 хв. на автодорозі Львів - Радехів - Луцьк на 32км.+700м. дороги водій [PERSON] , керуючи автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER] не вибарв безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, щоб мати змогу постійно контролювати рух та скоїв зіткнення з авомобілем Мерседес д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.05.2018, є встановленим та не підлягає доказуванню. Станом на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "ПЗУ Україна" згідно полісу АМ/005663394. Відповідно до страхового акту №00260916 сума страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 237 841 (двісті тридцять сім тисяч вісімсот сорок одна) гривень 18 коп., яка була виплачена позивачем потерпілій стороні. За заявою позивача, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" відшкодовано 200 000 грн., що дорівнює ліміту відповідальності страховика згідно полісу АМ/005663394. Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо відшкодування винною особою, яка вчинила ДТП шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки. За змістом ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Встановлено, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.05.2018 з вини відповідача, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 237 841 (двісті тридцять сім тисяч вісімсот сорок одна) гривень 18 коп., Відтак, зважаючи на викладене, відповідач, цивільна відповідальність якого станом на момент вчинення ДТП була застрахована, зобов"язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в порядку регресу. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~14\~від\~18\~грудня\~2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (рішення\~ЄСПЛ від\~18\~липня 2006\~року №\~63566/00\~«Проніна проти\~України (Pronina\~v.\~Ukraine)»,\~§ 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved