Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 142 по вул. Київській в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області загальною площею 55,5 кв.м., позначеного на плані літерою "Б", гараж "Д", сарай "Є, Г", як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Третя особа також спрямувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і при вирішенні спору поклалась на розсуду суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 30 червня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.6). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається зі спірного у даній справі нерухомого майна житлового будинку № 142 по вул. Київській в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області загальною площею 55,5 кв.м., позначеного на плані літерою "Б", гараж "Д", сарай "Є, Г", який рахувався за спадкодавцем згідно запису у погосподарській книзі (а.с.36). На інший житловий будинок площею 38,7 кв.м., що також знаходиться за вищевказаною адресою та позначений на плані літерою "А", позивач 25 січня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері (а.с.7). Згідно довідки нотаріуса від 10 березня 2017 року (а.с.34) позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті матері на спірний у даній справі житловий будинок, а інший спадкоємець [PERSON] (син спадкодавця) за даним заповітом успадковує ? частину іншого житлового будинку (а.с.34). Ринкова вартість спірного у справі житлового будинку станом на 25 квітня 2017 року становить 131\~313,00 гривень (а.с.11). Постановою нотаріуса від 16 січня 2017 року (а.с.10) представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний у справі житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, спадкодавець за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття нею права власності, як спадкоємицею за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 1\~313,13 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved