Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 серпня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради відповідно до рішення № 125 від 14 червня 1989 року. [INFO] [PERSON] помер, залишивши заповіт, посвідчений 25 червня 2012 року секретарем Великокам"янської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 127, згідно якого все своє майно заповів їй. Вказує, що прийняла спадщину, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документи на нерухоме майно. Зазначає, що оригінал свідоцтва про право власності на будинковлодіння втрачений, в зв"язку з чим нею розміщено оголошення відповідного змісту у газеті "ЗР-Інформ". Просить суд визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач на розгляд справи також не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, з позовними вимогами згідний, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 серпня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради відповідно до рішення № 125 від 14 червня 1989 року. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 65058 від 01 жовтня 2019 року (а.с.5). [INFO] [PERSON] помер, про що 03 липня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 47 (а.с41). Померлий залишив заповіт, посвідчений 25 червня 2012 року секретарем Великокам"янської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 127, за яким все належне йому майно заповів позивачці (а.с.42). Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись у визначений строк до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено, у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно. Із дослідженого вбачається, що оригінал правовстановлюючого документа на будинковолодіння втрачено, про що позивачем в газеті "ЗР-Інформ" розміщено оголошення відповідного змісту. Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS] , від 03 жовтня 2019 року загальна площа його складає 41,3 кв.м., житлова - 21,2 кв.м. (а.с.6-8). Відповідно до звіту про оцінку майна від 11 жовтня 2019 року ринкова вартість будинковолодіння становить 64 600,00 грн. (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що втрачений оригінал правовстановлюючого документа на будинковолодіння, суд вважає за можливе визнати за Прокопчук право власності на спадкове майно шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved