Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, в обґрунтування якого вказав, що 24 серпня 2018 року в м. Дергачі по вул. Сумський Шлях відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом «Sarmo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу. В результаті вказаної ДТП, автомобіль «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальні збитки. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Lexus» внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ТОВ «Незалежна експертна компанія», послуги якої склали 800 грн. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 32/М/2018 від 19 жовтня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus» внаслідок ДТП складає 17603,17 грн. 27 серпня 2018 року потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 11 січня 2019 року - заяву про відшкодування шкоди. На підставі наказу від 22 січня 2019 року позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду в розмірі 17603,17 грн. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 17603,17 грн, витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 800 грн та судові витрати. Копію ухвали про відкриття провадження МТСБУ отримало 02 березня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з доданими до неї документами [PERSON] отримав 03 березня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі позивача та його представника. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином і в установленому законом порядку відповідно до п. 4 ч. 8, ч. 11 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини того, що 24 серпня 2018 року в м. Дергачі по вул. Сумський Шлях відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом «Sarmo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] ,був пошкоджений автомобіль марки «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27 серпня 2018 року, копією постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, копією постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, актом огляду транспортного засобу № 52560 від 14 вересня 2018 року (а.с. 3, 6-8, 15 об.-16). Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння вказаного ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту № 320/М/2018 від 19 жовтня 2018 року про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ Lexus GX470, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ Lexus GX470, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 17603,17 грн (а.с. 11-14). Завдана шкода в результаті ДТП [PERSON] [PERSON] відшкодована не була. [PERSON] 11 січня 2019 року звернувся до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с. 23). Наказом МТСБУ № 544 від 22 січня 2019 рокуприйнято рішення про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, [PERSON] з фонду захисту потерпілих та МТСБУ виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 17603,17 грн, що підтверджується копією наказу МТСБУ № 544 від 22 січня 2019 року, копієюплатіжного доручення № 589288 від 23 січня 2019 року (а.с. 24-25). Згідно акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3.1-05/52560/вих/1 та копії платіжного доручення № 713 від 23 жовтня 2018 року МТСБУ сплачено ТОВ «Незалежна Експертна Компанія» за виконані роботи, а саме оцінку вартості матеріального збитку, грошову суму у розмірі 800 грн (а.с. 9-10). Як вбачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про стягнення шкоди в порядку регресу. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. У даній справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілому у ДТП [PERSON] за страховика винної особи - [PERSON] з посилання на те, що цивільно-правовова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті)). Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як зазначено вище, 24 серпня 2018 року м. Дергачі по вул. Сумський Шлях, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом «Sarmo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На час скоєння вказаного ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як свідчать матеріали справи, 11 січня 2019 року за заявою власника пошкодженого транспортного засобу «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , який звернувся до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування, наказом останнього № 544 від 22 січня 2019 року прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, [PERSON] з фонду захисту потерпілих та МТСБУ виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 17603,17 грн. Відповідно до пункту 1.2. статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; Звертаючись із позовом до суду МТСБУ обґрунтував наявність у нього права на стягнення шкоди в порядку регресу із посиланням на приписи статі 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначивши про здійснення ним регламентної виплати потерпілій у ДТП особі регламентної за страховика винної особи, цивільно-правова відповідальність якої в ДТП не була застрахована відповідачем. Правовий статус МТСБУ у свою чергу визначено в Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, у спірних правовідносинах позивач не є страховиком потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] ,) за договором добровільного страхування, а регламентна виплата, яку здійснило МТСБУ цій особі припинила деліктне зобов`язання між власником транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом «Sarmo», реєстраційний номер [NUMBER] , та власником транспортного засобу «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] . Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19. Згідно з абзацом 2 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у пункті 38.2 цієї статті. Таким, чином, оскільки в результаті вказаної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , і водій [PERSON] на час скоєння вказаного ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з фонду захисту потерпілих та МТСБУ виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 17603,17 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , тому позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а також грошових коштів за оплату послуг оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 800 грн, підлягають задоволенню. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1921 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1921 грн.

Outcome: approved