Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У провадження Калинівського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бабейко О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 27 вересня 2021 року вона отримала постанову головного державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бабейка Олега Сергійовича про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2021 року. Документ, на підставі якого з позивача просили стягнути на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість в загальному розмірі 6186,18 грн, був виконавчий напис №32145, вчинений 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною, оскільки нею були достроково погашені усі платежі, тобто до визначеної дати погашення кредиту - до 2010 року. Жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави його стягнення від відповідача їй не надходило, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису. Позивач просила суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01.10.2021 задоволено заяву позивача, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №32145 від 07.05.2021 по виконавчому провадженню № 66682922 від 06.09.2021 року до набрання рішенням у справі законної сили. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.10.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, то вважає його неприйнятним з урахуванням кредитного спору за вказаним позовом, а тому просить відмовити у його задоволенні. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет`в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. Просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису, вчиненого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 32145 таким, що не підлягає виконанню та в частині стягнення з відповідача судового збору в розмірі 454,00 грн та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн, посилаючись на ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору від 19.03.2007 №216/702716, укладеного між АТ "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] банк надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 грн строком на 36 місяців з 19.03.2007 до 18.03.2010 року (включно) зі сплатою 19% річних на споживчі потреби. 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", код платника податків згідно з ЄДРПОУ 43311346 відкритий у АТ "ОТП БАНК", якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Груп Фактор", код платника з ЄДРПОУ 39866943, відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, за Кредитним договором №216/702716 від 19 березня 2007 року, укладеним між Первісним кредитором - Акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" код платника податків згідно з ЄДРПОУ 14361575 та [PERSON] за період з 13.12.2020 року по 07.05.2021 року включно у розмірі 6136,18 грн. заборгованість за тілом кредиту та 50,00 грн плати за вчинення виконавчого напису, а всього 6186, 18 грн. 06.09.2021 року головним державним виконавцем Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бабейком Олегом Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.8-9). З виконавчого напису, що наявний в матеріалах справи, вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. 26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (07.05.2021) постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 07.05.2021 постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Кредитний договір від 19.03.2007 №216/702716, що став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Таким чином, станом на 07 травня 2021 року у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості, що виникла за кредитним договором №216/702716 від 19.03.2007 року. Крім іншого за змістом оспорюваного виконавчого напису у ньому відсутні відомості щодо правонаступництва за вказаним кредитним договором між АТ "Індустріально-експортний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор", яка в свою чергу відступила право вимоги ТОВ "Фінпром Маркет". Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» пред`явлений позов визнав і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved