Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, який уточнила заявою від 04.02.2020 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка постійно була зареєстрована за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Новомар`ївка (раніше без вулиці та № будинку), після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в землях акціонерно-пайового товариства «Червоний партизан» розміром 7,3 га без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості). Позивач зазначає, що дана обставина підтверджується довідкою Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області та листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (Відділу у Добропільському районі), згідно яких [PERSON] згідно розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації № 239 від 26.05.1996 року отримала право на земельну частку (пай) на території колишнього АПТ «Червоний партизан» розміром 7,3 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 18.03.1998 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Також Відділ у Добропільському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомив позивач про те, що відомості щодо перебування (або не перебування) спірної земельної ділянки в оренді або в іншому користуванні відсутні. Згідно з розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації від 18.12.2003 року № 505, в зв`язку з включенням в список пропущених членів АТП «Червоний партизан», які мають право на земельну частку (пай), розмір по колишньому АТП «Червоний партизан» становить 6,594 умовних кадастрових гектара. Вартість вказаної земельної ділянки за повідомленням Відділу у Добропільському районі ГУМ Держгеокадастру у Донецькій області станом на 01.01.2020 року становить 194215,10 грн. Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом є доньки померлої: позивач та її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , а також доньки померлої сестри: [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті матері вона стала спадкоємцем її майна та прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом і інших спадкоємців немає, окрім того, станом на теперішній час жодних заяв про прийняття спадщини подано не було. Позивач особисто зверталася до державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері, на що нотаріус постановою від 11.12.2019 року відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки заявницею не було подано оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. У видачі позивачу сертифікату на право на земельну частку (пай) або його дублікату також було відмовлено, в зв`язку з чим позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Позивачем також було розміщено відповідне оголошення в газеті «Новий Шлях» про втрату сертифіката на земельну частку (пай), проте про його видачу матері позивача свідчать інші документи, додані до позовної заяви. В подальшому позивач повторно уточнила заявлені позовні вимоги заявою від 30.06.2020 року та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну часту (пай) площею 6,594 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в землях акціонерно-пайового товариства «Червоний партизан» Добропільського району Донецької області, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0168534, виданого розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації від 26.05.1996 року за № 239, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 18.03.1998 року за № 6006, яка померла [INFO] . Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 05 лютого 2020 року за вказаною позовною заявою було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від відповідача [PERSON] з Мінераловодського міського суду Ставропольського краю Російської Федерації вході виконання судового доручення надійшов відзив на позовну заяву, від інших відповідачів відзиву на позовну заяву не надійшло. Третьою особою було надіслано до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що за інформацією, наданою Відділом у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, на підставі розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації від 27.05.1996 року № 239 громадянці [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0168534, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 6006, розмір земельної частки (паю) згідно даного розпорядження становить 7,3 умовних кадастрових гектара. Розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації від 18.12.2003 № 505, в зв`язку з включенням в список пропущених членів АТ «Червоний Партизан», які мають право на земельну частку (пай), розмір паю по колишньому АТП «Червоний Партизан» становить 6,594 умовних кадастрових гектара. Разом з тим, Відділ у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області інформує, що є неможливим надати копію або дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай), так як вказаний документ відповідно до вимог законодавства було видано в одному примірнику, а гр. [PERSON] свій примірник сертифікату отримала (а.с. 101-103). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2020 року у вказаній справі було зупинено провадження в зв`язку з надісланням судом компетентному суду Російської Федерації судового доручення щодо вручення судових документів відповідачу [PERSON] та допиту її в якості відповідача по справі, підготовче судове засідання було відкладено на 10.12.2020 року із встановленням резервних дат на 20.01.2021 року та на 18.02.2021 року. 29 грудня 2020 року на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли документи, складені Мінераловодським міським судом Ставропольського краю Російської Федерації за результатами виконання доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] (а.с. 143-146). Зі змісту надісланих судом документів вбачається, що в судовому засіданні було допитано в якості відповідача [PERSON] , та 30.10.2020 року Мінераловодським міським судом Ставропольського краю Російської Федерації було винесено ухвалу, зі змісту якої вбачається, що в судовому засіданні 14.10.2020 року відповідачу було вручено копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду та повідомлення про дні підготовчих судових засідань. [PERSON] , яку було допитано в якості відповідача в судовому засіданні, повідомила, що позовні вимоги вона не визнає, та в подальшому 30.10.2020 року надала письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що відповідно до ст. ст. 1259, 1261, 1266 Цивільного кодексу України вона має право на свою частину спадщини, проте в зв`язку з пандемією закриті всі державні кордони і вона не має можливості надати необхідні документи. Також відповідач зазначила, що оскільки вона не має можливості прийняти участь в судових засіданнях, вона довіряє представництво своїх інтересів сестрі - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 165). У зв`язку з виконанням судового доручення та надходження відомостей про його виконання ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2021 року провадження у справі було поновлено та призначено справу до підготовчого судового засідання. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.02.2021 року підготовче провадження в справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з`явилися позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Гос В.В. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, відповідач [PERSON] згідно ухвали Мінераловодського району Ставропольського краю Російської Федерації від 30.10.2020 року не заперечувала проти розгляду справи без її участі, у відзиві на позовну заяву зазначила, що довіряє представництво своїх інтересів сестрі - [PERSON] , проте вказана особа також до суду не з`явилася, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не подавала. Від представника Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду. Представник третьої особи надіслав до суду пояснення на позовну заяву, проте заяв або доказів поважності неявки до суду не подавав. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримували в повному обсязі, просили їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай). Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] ) є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження, виданого Криворізькою с/радою 17.07.1948 року, відповідний актовий запис № 37 від 17.07.1948 року (а.с. 11) та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01.02.1969 року міським РАЦС м. Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 23 від 01.02.1969 року (а.с. 12). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.10.2004 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, відповідний актовий запис № 51 від 04.10.2004 року (а.с. 13). Позивач також зазначає, що вона мала сестру - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом запису актів цивільного стану управління запису актів цивільного стану Ставропольського краю по Мінераловодському району, відповідний актовий запис № 54 від 16.01.2008 року (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації № 239 від 26.05.1996 року [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) на території колишнього АТП «Червоний Партизан» розміром 7,3 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 18.03.1998 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ДН № 0168534, про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну долю (пай) за № 6006, про що свідчить копія листа начальника Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 14.05.2019 року № 393/103-19 (а.с. 52). У вказаному листі також зазначено, що оскільки отриманий сертифікат на земельну частку (паї) належать померлій особі, неможливо вчинити дії, пов`язані з відновленням сертифікату, так як цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Також представнику позивача було відмовлено у видачі копії сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки чинним законодавством передбачено видачу оригіналу сертифікату в одному примірнику, [PERSON] свій примірник сертифікату на підставі вищевказаного розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації отримала, а тому надати копію або дублікат сертифікату неможливо. На підтвердження вказаних обставин начальником вказаного відділу було надано також копію книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), в якій під № 6006 міститься запис про видачу сертифікату [PERSON] 18.03.1998 року на земельну ділянку площею 7,3 га на підставі розпорядження № 239 від 26.05.1996 року (а.с. 50). Відповідно до інформації, наданої на запит адвоката Гос В.В. начальником Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, згідно розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації від 18.12.2003 року № 505 розмір земельної частки (паю) по колишньому АТП «Червоний Партизан» складає 6,594 умовних кадастрових гектара, грошова оцінка вартості земельної частки (паю) на сьогоднішній день складає 194215,10 грн. (а.с. 53). В матеріалах справи міститься також копія розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації від 27.05.1996 року № 239, яким було затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) і розміру в умовних кадастрових гектарах в площі сільськогосподарських угідь з такими показниками: вартість земельної частки (паю) - 2608,8 млн.крб., розмір земельної частки в умовних кадастрових гектарах - 7,3 га, також прийнято рішення про передачу права на земельну частку (пай) членам АПТ «Червоний Партизан» із земель, переданих в колективну власність згідно списку (а.с. 55). Згідно інформації, наданої представнику позивача заступником начальника Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, згідно розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації від 18.12.2003 року № 505, в зв`язку з включенням в список пропущених членів АТП «Червоний Партизан», які мають право на земельну частку (пай), розмір по колишньому АТП «Червоний Партизан» становить 6,594 умовних кадастрових гектара (а.с. 57). Позивач [PERSON] зазначає, що вона зверталася до Другої Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її матері, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58636244 від 06.12.2019 року (а.с. 51). Проте позивачу постановою державного нотаріуса Гусєвої О.В. від 11.12.2019 року № 571/02-31 будо відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємиці було запропоновано надати нотаріальній конторі відповідно до вимог чинного законодавства сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчує право власності спадкодавці на вищезазначене спадкове майно (а.с. 54). З матеріалів справи також вбачається, що позивачем було розмішено оголошення в місцевій газеті про втрату державного акту на право приватної власності на землю ДН № 0168534, виданого на підставі розпорядження голови Добропільської РДА № 239 від 27.05.1996 року, № 66 на ім`я [PERSON] (а.с. 56). Відповідно до правил ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав втрати позивачем правовстановлюючого документа на такий об`єкт. Статтями 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимогичи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Питання щодо допустимості доказів регулюється ст.78 ЦПК України. Відповідно до ст.78ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За ст. 80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається, серед іншого, на той факт, що вона на момент смерті своєї матері [PERSON] постійно проживала разом з нею та після її смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, на підтвердження чого надала до суду копію довідки № 467 від 13.12.2019 року, видану Криворізькою сільською радою, згідно якої за адресою: [ADDRESS] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала [PERSON] , 1924 р.н., з нею за даною адресою постійно проживала без реєстрації з січня 2001 року по [INFO] донька - [PERSON] , 1948 р.н.Зазначена копія довідки має напис " згідно з орігіналом 14.01.2020 року", який було зроблено позивачем [PERSON] , тобто копія довідки завірена позивачем на підтвердження того, що вона відповідає оригіналу, і в позові зазначено, що оригінал довідки знаходиться у позивача (а.с. 15). В той же час, судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач 22.05.2019 року вже зверталася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини( справа № 227/2123/19), в якому зазначала, що в встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки разом із матір"ю на момент її смерті проживала сестра, і позивач вважала, що саме сестра прийняла спадщину, і просила суд поновити пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини, визнавши причини строку поважними. Також до позову було додано постанову державного нотаріуса Другої Добропільської , в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області від 23.05.2019 року про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку із пропуском встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи № 227/2123/19 в подальшому ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 22.10.2019 року було закрито провадження в зазначеній справі в зв`язку з відмовою представника позивача - адвоката Гос В.В. від позову (а.с. 24). В матеріалах вищезазначеної цивільної справи( № 227/2123/19) також міститься копія довідки № 651 від 13.05.2019 року, видана Криворізькою сільською радою. Зазначена копія довідки має напис " згідно з орігіналом 22.05.2019 року", який було зроблено позивачем [PERSON] , тобто копія довідки завірена позивачем на підтвердження того, що вона відповідає оригіналу, і окрім того, в позові також зазначено, що оригінал довідки знаходиться у позивача. Зі змісту копії зазначеної довідки вбачається, що в будинку за адресою: с. Новомар`ївка (раніше без вулиці та № будинку) Добропільського району Донецької області на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала, з нею за даною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Таким чином, відомості, зазначені в довідці № 467 від 13.12.2019 року, виданій Криворізькою сільською радою, прорирічать довідці № 651 від 13.05.2019 року, виданій Криворізькою сільською радою. Судом було поставлено питання позивачу та її представнику щодо розбіжностей між довідками, на що позивачем було повідомлено, що вона дійсно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] декілька років до смерті матері, як зазначено в довідці № 467 від 13.12.2019 року, оскільки мати тривалий час хворіла. На запитання суду, як позивач, будучи зареєстрованою в м.Білозерське, працюючи в іншому населеному пінкті, діставалася до місця проживання своєї матері с. Новомар`ївка (раніше без вулиці та № будинку) Добропільського району Донецької області), враховуючи значну віддаленість місця проживання матері від місця роботи позивача, позивач суду пояснила, що вона періодично брала відпустки, в тому числі і неоплачувані, з метою здійснення догляду за похилою матір`ю, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до суду подано не було. Після того, як судом було оголошено зміст позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини( справа № 227/2123/19), в якій позивач зазначала, що не проживала разом матір"ю, а із останньою проживала сестра позивача, позивач не змогла нічого суду пояснити. Окрім того, позивач та її представник не змогли пояснити суду, чому ними до Добропільського міськрайонного суду Донецької області для розгляду цивільних справ № 227/2123/19 та 227/290/20 подавалися довідки Криворізької сільської ради Донецької області щодо складу осіб, проживаючих на момент смерті [PERSON] , які повністю відрізняються за своїм змістом. Таким чином, суд критично ставиться до пояснень, наданих позивачем та її представником в судовому засіданні, щодо наявності доказів на підтвердження факту прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , як проживаючої разом із спадкодавцем на момент її смерті згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки надані пояснення спростовуються матеріалами справи №227/2123/19, яку було оглянуто судом в судовому засіданні. Суд також критично оцінює відомості, зазначені в копії довідки № 467 від 13.12.2019 року(оригінал знаходиться у позивача- зазначено в позові), яку було надано позивачем на підтвердження її проживання разом із матір"ю [PERSON] на момент її смерті, оскільки ці відомості спростовуються матеріалами справи № 227/2123/19, а саме позовною заявою [PERSON] , в якій вона зазначає, що не проживала із матер"ю на момент її смерті, копією довідки № 651 від 13.05.2019 року, виданої Криворізькою сільською радою( оригінал знаходиться у позивача [PERSON] -як зазначено в позові), згідно якої в будинку за адресою: с. Новомар`ївка (раніше без вулиці та № будинку) Добропільського району Донецької області на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала, з нею за даною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав, копією постанови державного нотаріуса Другої Добропільської, в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області від 23.05.2019 року про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку із пропуском встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини( копія справи № 227/2123/19, роздрукованої з системи Д-3 додана до матеріалів справи). Суд приходить до висновку про необхідність повідомлення відповідних правоохоронних органів щодо виявлених розбіжностей в вищезазначених довідках, виданих посадовими особами Криворізької сілької ради, стосовно одного питання, але з відомостями, які суперечать, одне одному. Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено доказів дотримання позивачем вимог ст.1268 ЦК України, які б давали їй права на отримання спадку після смерті матері [PERSON] . Слід зазначити, що позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, вона 22.05.2019 року зверталася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття, проте представник позивача адвокат Гос В.В. відмовився від зазначеного позову і провадження в справі було закрито ухвалою від 22.10.2019 року. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, в зв"язку із чим не існує підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд під час ухвалення судового рішення приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] , яка заперечувала проти задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог, оскільки теж є спадкоємицею [PERSON] та бажає отримати спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в зв"язку із чим в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed