Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, мотивуючи тим, що відповідач по справі являється його батьком. , його матір"ю є [PERSON]. Після розлучення батьків у 1999 році, він залишився проживати разом із матір"ю, на утриманні якої він перебував. В подальшому мати була звільнена із роботи та перебуває на обліку у центрі зайнятості. З 01.09.2013 року він є студентом Лубенського фінансово - економічного коледжу Полтавської ДАА, де навчається на бюджетній основі та отримує стипендію в середньому по 550 грн. щомісяця, ніяких інших доходів не має. У зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач може надавати йому матеріальну допомогу у з"язку з навчанням, оскільки він є працездатним , має необхідний для цього дохід. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.02.2014 року, прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 334 грн. щомісяця на період навчання але не більше, ніж до досягнення 23-х річного віку. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та прохали його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Відповідач пояснив, що не може надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки сам перебуває у скрутному матеріальному становищі та на утриманні своєї матері - пенсіонера, має двох неповнолітніх дітей, дитина [PERSON], [INFO] та він сам мають незадовільний стан здоров"я, З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі торін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач - [PERSON] є сином відповідача [PERSON]. Станом на час вирішення спору [PERSON], [INFO] досяг повноліття. Відповідно до довідки Лубенського фінансово - економічного коледжу Полтавської ДАА від 16.12.2013 року [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення даного навчального закладу з 01.09.2013 року , навчається на бюджетній основі. Відповідно до довідки Лубенського фінансово - економічного коледжу Полтавської ДАА від 17.12.2013 року [PERSON] за вересень, жовтень, листопад 2013 року отримано стипендії в розмірі 1650 грн., тобто щомісячний розмір стипендії є значно меншим за встановлений законом прожитковий мінімум. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] навчається на денному відділенні та розмір його доходів є нижчим за встановлений законом прожитковий мінімум, у зв"язку з навчанням [PERSON] є таким, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього синка, який навчається, не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у встановленій законом формі не досягнуто. Згідно ст. ст. 199-201 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, на податковому обліку як ФОП не перебуває, також не перебуває на обліку у Лубенському МРЦЗ, хоча є працездатним, має мінливий дохід, а тому розмір аліментів, що підлягає стягненню необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Сам по собі факт відсутності у відповідача постійного місця роботи, на думку суду, не свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Суд вважає, що відповідачем обставин , які б звільняли його від обов"язку надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який навчається, не доведені. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 24.12.2013 року (а.с. 6) на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, враховуючи, що він офіційно не працює, має мінливий дохід, має двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], наявні хвороби в дитини [PERSON], що вимагає від відповідача вжиття додаткових заходів та зусиль, направлених на понесення витрат на лікування дитини. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що позивач отримує стипендію, її розмір, можливість надання допомоги від матері - [PERSON], яка перебуває на обліку у Лубенському МРЦЗ. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню із відповідач на користь держави.

Outcome: partial