Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд із позовом до Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що з 1984 року по теперішній час вона проживає в [ADDRESS]. 07.10.1988 року рішенням правління колгоспу «Росія» їй передано у власність квартиру [ADDRESS] з правом викупу. 04.03.2013 року нею були внесені кошти в сумі 4200 грн. до СТОВ "Русь" за вказану квартиру. Але виписка з рішення спільного засідання комісії по паюванню АВТП «Росія» та СТОВ «Русь» №23 від 04.03.2013 року не є підставою для реєстрації речових прав на майно в зв'язку із втратою чинності Наказами Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 «Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» та від 04.04.2001 року за №63 «Про затвердження порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №253 від 11.04.2013 року. У зв"язку з цим, позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду письмове клопотання про проведення судового засідання без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району - в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення вимог [PERSON]. не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Позивач вказує, що вона з 1984 року по теперішній час проживає в [ADDRESS], що підтверджує довідкою з Чорнотисівської сільської ради. З довідки Чорнотисівської сільської ради № 401 від 20.03.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає одна за адресою [ADDRESS], однак не вказано, з якого часу вона там проживає. Також позивач вказує, що 17.10.1988 року рішенням правління колгоспу «Росія» їй передано у власність квартиру [ADDRESS] з правом викупу, однак не додає до позову вказаного рішення. Натомість з виписки з рішення спільного засідання комісії по паюванню АВТП «Росія» та СТОВ «Русь» від 04.03.2013 року вбачається, що виступив [PERSON], який запропонував згідно рішення правління колгоспу «Росія» п.1.9 від 17.10.1988 року передати у власність квартиру у 12-ти квартирному будинку згідно розподілу по [ADDRESS]. Вирішили - передати у власність [PERSON] квартиру двох кімнатну в [ADDRESS], в якій вона проживає. Позивач посилається на те, що виписка з рішення спільного засідання комісії по паюванню АВТП «Росія» та СТОВ «Русь» №23 від 04.03.2013 року не є підставою для реєстрації речових прав на майно в зв'язку із втратою чинності Наказами Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 «Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» та від 04.04.2001 року за №63 «Про затвердження порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №253 від 11.04.2013 року. Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств N 62 від 14.03.2001 року затверджений Наказом Міністерства аграрної політики, чинний станом на момент внесення грошових коштів позивачем - 04.03.2013 року, було розроблено з метою забезпечення виконання Указу Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки". Цей порядок включав питання: формування груп майна колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), у тому числі реорганізованих; передачі майна підприємствам-правонаступникам під забезпечення кредиторської заборгованості; використання майнових паїв їх власниками; видачі підприємствами невитребуваних паїв на вимогу співвласників чи їх спадкоємців; використання майна, яке не підлягає паюванню; використання об'єктів соціальної інфраструктури. Однак в позовній заяві не вказано про наявність в позивачки майнових паїв. Позивач вказує, що 04.03.2013 року нею були внесені кошти в сумі 4200,00 грн. до СТОВ «Русь» за вказану квартиру, що підтверджує накладною № 22. Накладна від 04.03.2013 року, яка видана від СТОВ «Русь» [PERSON] на підставі «продаж готівка» на квартиру двокімнатну [ADDRESS] на суму 3500,00 грн., ПДВ 700 грн., разом 4200,00 грн., не підтверджує здійснення оплати, а є документом, на підставі якого здійснюється платіж. Накладна №22 від 04.03.2013 року надавалася позивачці на підставі продажу квартири. Згідно приписів статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Доказів укладення у письмовій формі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], суду не надано. Згідно приписів ст. 392 ЦК України, на які посилається позивач, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однак належних та допустимих доказів того, що позивач є власником квартири [ADDRESS], а також те, що це право оспорюється або не визнається іншою особою чи втрачено документ, який засвідчує його право власності суду не надано. За таких обставин в задоволенні позовної вимоги щодо визнання права власності на квартиру слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed