Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] покликається на те, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] [INFO] народилася дочка, [PERSON]. Відомості про батька в актовому записі про народження проведено у відповідності до ст. 126 СК України. Після досягнення дитиною 2.5 місяців відповідач залишив їх. З цього часу дитину не відвідував, її вихованням не займався і здоров"ям не цікавився. Матеріальної допомоги не надавав. Просить позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти на дочку у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грв. Вважає, що спроможний надавати таку допомогу бо працює і фізично здоровий. А також відшкодувати понесені судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачка[PERSON] позовні вимоги змінила. Просила позбавити відповідача батьківських прав і стягнути аліменти у розмірі 50 грв. щомісячно. Про що подала письмову заяву. І відмовилася від стягнення судових витрат та приведення рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць до негайного виконання. Відповідач [PERSON] з позовом погодився повністю. Пояснив, що з позивачкою почав проживати коли у неї була вагітність приблизно 7-8 місяців. Дитину зареєстрував на себе, щоб запобігти сорому позивачки, та з метою послідуючої реєстрації шлюбу. Але після внесення запису про батьківство відношення позивачки та членів її сім"ї до нього різко змінилося. І, дійсно, залишив сім"ю та повернувся додому. Дочкою не цікавився. Представник органу опіки і піклування Нікітюк Ю.П. з позовом погодилася. Пояснила аналогічне, встановлене у ході соціального інспектування сім"ї. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи , думку прокурора про підставність позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо : ...2) ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Письмовими доказами: копіями паспортів сторін і довідками про склад сім'ї позивачки, свідоцтвом про народження дитини; ухвалами суду від 24.01.2013 р. про залишення позову про стягнення аліментів та оспорювання батьківства без розгляду; довідкою ( за 2011 рік) про доходи , актом від 27.12.2013 р. соціального інспектування, заявою сторін від 14.03.2011 р. про визнання батьківства; витягом з держреєстру актів цивільного стану про народження дитини та актовим записом, доводиться таке. З пояснень сторін з"ясовано, що сумісно проживали у межах трьох місяців на час народження дитини. Батьківство визначено за спільною заявою сторін відповідно до ст. 126 СК України. Протягом 2.5 останніх років відповідач не цікавився життям і здоров"ям дитини. Участі у її вихованні не приймав. Матеріальної допомоги не надавав та не бачив дитини взагалі. Виражаючи турботу про дитину, суд вважає позов підставним бо ст. 150 СК України зобов"язано батьків піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . І Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено,що дитина для повного гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Чого відповідачем не здійснювалось. Свідомо ухилявся від виховання її. І що ним не оспорюється. Оскільки позивачка змінила позовні вимоги щодо розміру аліментів, то судом з"ясовано наступне. Вона проживає разом з батьками, дідом та бабою у будинку останніх і сама займає 2 окремі кімнати. Сім"я користується земельною ділянкою у розмірі 1 га. Утримує у господарстві корову, порося, птицю. Є трактор. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Отримує соціальну допомогу у розмірі 130 гривень. Тоді як відповідач має співмешканку, з якою виховують 2-х її дітей. Винаймають житло. Працює слюсарем та має дохід у межах 1500-1800 гривень. Будь-якого власного майна не має. Фізично здоровий. Наведене свідчить про підставність позову. У частині розміру аліментів сторони досягли компромісу, дотримуючись певної домовленості між собою. Бо відповідно до ст.ст.181,182,184,191 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому враховується стан здоров"я та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. У даному випадку визнання відповідачем позову за наявності вищезгаданих обставин не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дитина знаходиться у кращому матеріальному становищі ніж відповідач. Аналогічну думку висловив і прокурор та представник органу опіки і піклування. Позивач відмовилась від стягнення будь-яких судових витрат з відповідача та від негайного звільнення від виконання.

Outcome: approved