Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

18.08.2016 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати недієздатну особу - [PERSON], який народився 12.01.1955 року, до психіатричного закладу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що громадянин [PERSON] інвалід ІІ групи безстроково, недієздатний за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.06.2000 року, госпіталізований на стаціонарне лікування у КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР 13.12.2015 р, госпіталізація [PERSON] обумовлена тим, що в зв"язку з важким психоневрологічним захворюванням [PERSON] йшов з дому, блукав вулицями, не міг самостійно дістатися додому, не міг забезпечити себе їжею, не міг користуватися безпечно газом, водою, електроенергію. Опікун особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги [PERSON] в судове засідання не прибув, оскільки з 2014 року відбуває покарання поза межами України, відповідно до довідки про тюремне ув"язнення від 02.07.2015 р. [PERSON] в судове засідання доставлений не був, оскільки відповідно до висновку ЛКК №95/280 за своїм психічним станом не може бути присутнім на судовому засіданні. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Суд, заслухав пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою,що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.06.2000 року [PERSON] визнано недієздатним. Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 13.10.2000 р. №372 [PERSON] призначено піклувальником [PERSON]. У зв"язку зі смертю 04.08.2010 р. [PERSON] рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.12.2010 року опікуном недієздатного [PERSON] призначений його син [PERSON], який відповідно до довідки про тюремне ув"язнення від 02.07.2015 року з 2014 року відбуває покарання в місця позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР від 18.08.2016 року [PERSON] страждає тяжким психоневрологічним захворюванням у формі наслідків тяжкої черепно-мозкової травми з дефектом лівої тім"яної кістки діаметром 4х4 см., вираженим психоорганічним синдромом, вираженою моторною афазією, вираженою атаксією, з вираженим порушенням ходьби та стояння. Рекомендовано подати заяву про необхідність госпіталізації громадянина в психіатричний стаціонар у примусовому порядку, оскільки хворий не може самостійно забезпечити свої основні життєві функції, не може знайти свій будинок, не може спілкуватись з людьми внаслідок виражених порушень мови, лікування хворого у зв"язку з цим можливе тільки в умовах стаціонару. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved