Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з Додатковою Відповідальністю шахта "Білозерська", про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що з 6 травня 2008 року по 28 січня 2010 року перебував у трудових відносинах с відповідачем і був звільнений з роботи за станом здоров»я за ст.40 п.2 КЗпПУ. Під час роботи на шахті він отримав професійне захворювання у вигляді хронічної вертеброгенної пояснично-кресрювої радікулопатії, в стадії загострення з больовим, м»язково-тоніческим. корінцевим аміотрофічним синдромом. Згідно висновку МСЕК від 26 січня 2010 року його було визнано інвалідом З групи та встановлено 50% втрати працездатності з наступним переоглядом в 2012 році. У зв'язку з цим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. Позивач вважає, що ушкодженням здоров"я йому завдано моральну шкоду яку оцінює в 40000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він втратив 50% працездатності, довгий час знаходився на лікуванні, його здоров"є ніколи не відновиться, йому тяжко ходити, не може виконувати домашню роботу, протипоказана тривала хода і все це порушило його нормальний спосіб життя. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі доручення позов не визнав, вважаючи що позивач не надав доказів в підтвердження своїх вимог. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 14 січня 2010 року, позивач отримав професійне захворювання працюючи на підприємстві Товариства з Додатковою Відповідальністю шахта „Білозерська". Згідно висновку МСЕК від 26 січня 2010 року позивача було визнано інваліде» З групи та встановлено 50% втрати працездатності з наступним переоглядом в 2012 році. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду у зв'язку з професійна захворюванням, він втратив 50% працездатності, став інвалідом 3 групи і потребує постійного лікування. Задовольняючи позов частково суд виходить з пояснень сторін та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від ЗІ березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року] обов'язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянняні заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чшЛ підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або! втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони! заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяне йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що маютИ значення для вирішення спору. Безумовно позивачу були завдані фізичні та моральні страждання які полягалЯ в тому, що позивач змушений був деякий час лікуватися, втратив 50% працездатності став інвалідом, але розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, так як позивач нЛ надав суду доказів та не зміг пояснити з яких міркувань виходив встановлюючи ЇЯ розмір. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути 15ОО0И гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави сліЛ стягнути судовий збір у сумі 17 гривень та 15 гривень за інформаційно-технічнщ забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: partial