Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просив суд встановити факт належності йому [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , сертифікату на право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Леніна» розміром 8,00 га в умовних кадастрових гектарах на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), серії ЗП №0114862, виданого від 14 лютого 1997 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] . В заяві [PERSON] вказував, що на підставі розпорядження голови Новомиколаївської райдержадміністрації від 04 червня 1996 року №116 на його ім`я був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП "ім. Леніна" розміром 8,00 га на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) серії ЗП №0114862 від 14 лютого 1997 року Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області. Згідно розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 28 листопада 2002 року №291 був затверджений розмір земельного паю в фізичних гектарах та передана йому у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 7,56 га в фізичних гектарах. Але він не міг оформити право власності на земельну ділянку, оскільки виявилося, що під час оформлення сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай), а в подальшому і в розпорядженні голови райдержадміністрації про передачу земельної ділянки у власність у фізичних гектарах, яке видавалося на підставі сертифікату, було допущено помилку у написанні його прізвища, а саме; у сертифікаті та розпорядженні його прізвище вказане " [PERSON] ", а не " [PERSON] ", як зазначено в його паспорті. У зв`язку з розбіжностями в написанні його прізвища в паспорті та сертифікаті виявилось неможливим оформити право власності на земельну ділянку. Вважає, що причиною розбіжностей в написанні його прізвища у паспорті та правовстановлюючих документах виникла у зв`язку з неправильним його перекладом з російської мови. [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою заяву з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Водолазька О.П. проти задоволення заяви не заперечувала та пояснила, що їй відомо про вказаний випадок, в сертифікаті на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що на підставі рішення Новомиколаївської райдержадміністрації від 04 червня 1996 року №116 [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП "ім. Леніна" розміром 8, 00 га в умовних кадастрових гектарах на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), серії ЗП №0114862, виданого від 14 лютого 1997 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації. Згідно інформації Відділу у Новомиколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 0-8-0.29-1058/108-20 від 28 вересня 2020 року та наданою завіреної копії фрагменту списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна ( додаток 1 до державного акту на право колективної власності на землю, серія ЗП №00266 від 27 травня 1996 року) із зазначенням ім`я [PERSON] . Інших осіб з ім`ям [PERSON] у додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю, серія ЗП 00266 від 27 травня 1996 року, не значаться. Як вбачається із паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2002 року Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвищем заявника є « [PERSON] ». Згідно розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області № 291 від 28 листопада 2002 року в списку на одержання Державних актів по Софіївській сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області на 7,56 га. значиться [PERSON] [INFO] на ім`я " [PERSON] " (записано російською мовою) колгоспом імені Леніна була заповнена трудова книжка колгоспника № [NUMBER] . З дослідженої в судовому засіданні трудової книги встановлено, що заявник з 02 листопада 1992 року по 13 березня 2000 року був членом КСП ім. Леніна. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони працювали в КСП "ім.Леніна", і так само отримували сертифікати на право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності вказаного. Заявник працював разом з ними. Інші особи, з прізвищем « [PERSON] » чи то « [PERSON] » і ім`ям по батькові [PERSON] в колгоспі ім. Леніна не працювали. Суд звертає увагу, що в досліджених документах ім`я і по-батькові заявника, повністю співпадають з аналогічними відомостями, які зазначені в сертифікаті поряд з прізвищем « [PERSON] ». Вказані обставини дають суду підстави вважати, що при виготовлені заповненні бланку сертифіката, була допущена помилка в написані прізвища заявника, замість правильного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] », яка викликана перекладом прізвища з російської мови на українську. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Сукупність зазначених доказів дає суду змоги дійти до висновку, що сертифікат на право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Леніна» розміром 8,00 га в умовних кадастрових гектарах на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), серії ЗП №0114862, виданого від 14 лютого 1997 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] дійсно належить заявнику. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для оформлення права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved