Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 2001 року по 2012 року . Від шлюбу у них народився син [PERSON],[INFO]. З часу фактичного розпаду сімї, відповідач перестав належно брати участь у вихованні сина та не надає допомоги на його утримання. Власних коштів на утримання дитини не вистарчає, а тому, враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити, стягувати з відповідача аліменти на сина з грудня 2015 року у розмірі 1200 грн. на дитину щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] пояснення позивачки підтримав просив позов задоволити. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що він на сьогоднішній день тільки влаштувався на роботу, однак не згідний сплачувати аліменти, бо вважає, що позивачка буде витрачати їх на себе. Хоче в такому разі, щоб їх син проживав з ним, тоді він його буде повністю утримувати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.03.2012 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СГ № 241433, від спільного життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Батьком в свідоцтві вказаний відповідач [PERSON]. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (статті 141 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки № 32125/73 від 31.08.2017 року виданої ПАТ "Компанія Ензим", вбачається, дохід позивача за період роботи з березень по серпень 2017 року становить 63028 грн.10 коп. З довідок №14, №15 від 29.08.2017 року виданих ТОВ "Інтертеп", вбачається, дохід відповідача за період роботи з 01.02.2017 по 31.07.2017 року становить 4 830 грн. та за період з 01.06.2017 року по 31.07.2017 року складає 7 500 грн. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним та немає на утриманні інших осіб, тому аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Відповідно до положень ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від його сплати. Суд не приймає посилання позивачки на доказ - ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.12.2015 року по справі за її позовом до відповідача про стягнення аліментів, оскільки такий, на підставі ухвали від 14.03.2016 року, був залишений без розгляду через неодноразову неявку позивача в судові засідання. А тому, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину слід присудити від дня пред'явлення позову до суду. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved