Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач ПрАТ\~Страхова компанія\~«Українська страхова\~група» пред`явив\~до суду\~позов до\~відповідача [PERSON] ,\~у якому\~просить \~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь ПрАТ\~Страхова компанія\~«Українська страхова\~група» грошові\~кошти у\~розмірі 11527,36\~гривень,\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 09\~жовтня 2015\~року між\~ПАТ "СК\~"УКРАЇНСЬКА\~СТРАХОВА ГРУПА"\~та [PERSON] \~був укладений\~договір добровільного\~страхування наземних\~транспортних засобів\~№28-2001-15-00114,\~предметом якого\~є страхування\~транспортного засобу\~«Ніссан»,\~державний №\~ [NUMBER] .\~10\~березня 2016\~року в\~м.\~Тернополі відбулась\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу «Ніссан»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~та транспортного\~засобу «ВАЗ\~21012»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] .\~Згідно довідки\~поліції та\~постанови Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~№ 607/766/17\~від 08\~лютого 2017\~року вищевказана\~дорожньо-транспортна\~пригода відбулася\~внаслідок порушення\~ [PERSON] .\~Правил дорожнього\~руху України.\~До ПрАТ\~«СК «Українська\~страхова група»\~звернувся Страхувальник\~із заявою\~про настання\~страхового випадку\~та виплату\~страхового відшкодування\~і надав\~при цьому\~усі необхідні\~документи.\~26\~березня 2016\~року ПрАТ\~«СК «Українська\~страхова група»\~на підставі\~рахунку №\~126\~від 15\~березня 2016\~року,\~було складено\~страховий акт\~№КА-7351\~та розрахунок\~суми страхового\~відшкодування,\~що належить\~до виплати\~Страхувальнику. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування з розмірі: 29020,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5646 від 30 березня 2016 року на суму 24947,75 гривень та частину платежу у розмірі 4072,65 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу. На момент ДТП цивільна відповідальність Відповідача була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта", яка сплатила на користь Позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту, в розмірі 17\~492,84 гривень. З цих підстав, позивач вважає, що різницю суми, між виплаченим ним страховим відшкодуванням та сумою коштів сплачених ПрАТ «НАСК «Оранта», а саме 29020,40-17492,84 = 11527,36 гривень, слід стягнути з відповідача, як винуватця ДТП. За вказаних обставин просять позов задовольнити. Ухвалою судді від 16 березня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України». За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: 10 березня 2016 року в м. Тернополі по вул. Мазепи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21012», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 1-ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, власником транспортного засобу марки «Nissan Almera, 1.6», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Транспортний засіб марки «Nissan Almera, 1.6», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2001-15-00114 від 09 жовтня 2015 року, строк дії якого з 11 жовтня 2015 року по 10 жовтня 2016 року. Відповідно до п. 11.14 вказаного договору, максимальний розмір страхового відшкодування без документів компетентних органів згідно з п. 11.13 Частини 2 Договору становить 5% від страхової суми КАСКО (ТЗ та ДО), але не менше 10000 гривень. Як убачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року (справа №607/766/17), 10 березня 2016 року о 12.30 год. громадянин [PERSON] , рухаючись в м.Тернополі по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 21012», номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, освідчення проводилося у КУТОР ТОНД, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Крім цього, 10 березня 2016 року о 12.30 год. громадянин [PERSON] , рухаючись в м.Тернополі по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 21012», номерний знак [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованими автомобілями марки «Шевроле Лачетті», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та марки «Ніссан Альмера», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України». Вказаною постановою суду закрито провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ознаками ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, однак доведено вину відповідача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Зокрема зазначеною постановою суду установлено, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №250324 від 17 січня 2017 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №250325 від 17 січня 2017 року; протоколом огляду місця пригоди від 10 березня 2016 року; письмовими поясненнями [PERSON] від 11 березня 2016 року; протоколом допиту [PERSON] від 10 березня 2016 року; протоколом допиту [PERSON] від 15 березня 2016 року; висновком експерта №5-161/16 від 05 квітня 2016 року; висновком експерта №5-160/16 від 21 квітня 2016 року; висновком експерта №4-70/16 від 23 травня 2016 року. За результатами досліджених у справі доказів суд вважає [PERSON] винним в порушенні п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 10 березня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 29 березня 2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт №КА-7351 та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати Страхувальнику. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування з розмірі 24947,75 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5646 від 30 березня 2016 року (а.с. 19) та частину платежу у розмірі 4072,65 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, всього сплачено 29020,40 гривень. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта", яка сплатила на користь Позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту, в розмірі 17 492,84 гривень, що стверджується випискою/особовим рахунком з 24 липня 2017 року по 24 липня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Відтак,\~різниця між\~понесеними позивачем\~витрат і\~відшкодованою ПрАТ\~"НАСК\~"Оранта" вартістю відновлювального ремонту складає 11527,36 гривень (29020,40-17492,84=11527,36). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно із вимогами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно до ст.1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved