Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить встановити факт родинних стосунків між ним та [PERSON], яка померла [INFO], що він є її сином та визнати за ним право власності на земельні ділянки площами 2,2394 га та 0,2871 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих 15 березня 2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 02 січня 2003 року за № 5, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76 та № 77, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER]. Мотивує це тим, що при зверненні до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв'язку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані після смерті матері [PERSON] та не доведено факт родинних стосунків з померлою, оскільки в свідоцтві про смерть матері по-батькові вказана «[PERSON]», а в його свідоцтві про народження мати по-батькові вказана «[PERSON]», а він в свідоцтві про народження вказаний по-батькові «[PERSON]», а по паспорту «[PERSON]». Позивач просить справу слухати у його відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги визнає. Треті особи про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площами 2,2394 га та 0,2871 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали їй на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих 15 березня 2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 02 січня 2003 року за № 5, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76 та № 77, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його матір"ю вказано [PERSON] (а. с.6), а в свідоцтві про смерть мати по-батькові вказана як « [PERSON]» (а. с.6), та у свідоцтві про народження позивач по-батькові вказаний як «[PERSON], а згідно копії паспорту «[PERSON]». Із копії заповіту від 30.12.1996 року видно, що [PERSON] заповіла належне їй майно синові [PERSON]. Також, факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується довідкою Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 30.03.2016 року № 160. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням позивача викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення спадщини після смерті матері, та як згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 16.03.2016 року №379/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після померлої [INFO] матері [PERSON], у зв'язку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані не за життя [PERSON] та не встановлений факт родинних відносин з померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до п.г.ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Державні акти на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] видані 15 березня 2003 року, тобто після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і його право на земельні ділянки, правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірне спадкове майно. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1138,65 грн..

Outcome: approved