Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], призначення її піклувальником та стягнення з відповідачки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка по справі є рідною матір»ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батька в хлопчика немає, відомості про батька в актовому записі про народження записані, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Хлопчик проживає з бабусею - позивачем по справі та дідусем, так як проживання з матір»ю неможливе, оскільки дитина є інвалідом з дитинства та потребує особливих умов проживання та постійного лікування, однак, відповідачка не займалася вихованням дитини, навпаки знущалася з нього, постійно принижувала, била його, ведучи аморальний спосіб життя, вживала спиртні напої, палила, зачиняючи хлопчика в квартирі, що стало причиною забрати дитину від відповідачки, у зв»язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та додатково пояснила, що відповідач життям свого сина вже більше семи років не цікавиться, належних умов для дитини не створила, хлопчик проживає разом з нею, для нього створені всі належні умови. Її онук є інвалідом та потребує постійного лікування та особливого догляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та вважав, що в справі зібрано достатньо доказів обгрунтованості та законності позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з"явилась з невідомих суду причин. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчать судові повістки та телефонограми, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Представник третьої особи Виконавчого комітету Олександрійської міської ради в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та представника третьої особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, у відповідності до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, пояснення неповнолітнього [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON], матір»ю - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 17 вересня 2015 року, відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (а.с.12). Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст. 180 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки виданої Новоукраїнської ЗШ І-ІІІ ст. №4 від 15.10.2015 року за № 285, [PERSON] є учнем 10 класу вказаної школи, навчається з 2008 року, вихованням дитини займаються дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON], мати хлопчика ніякої участі в процесі виховання не приймає, за період навчання до школи не з»являлася, навчанням свого сина не цікавилася, не відвідувала батьківські збори (а.с.6). Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що тривалий час він проживає з бабусею та дідусем. Ходить до школи. Має окрему кімнату та все необіхне для навчання. Періодично лікується, оскільки хворіє та всім необхідним його забезпечує його бабуся та дідусь. [PERSON] знає, однак, вона його вихованням та забезпеченням не займається, востаннє її бачив минулого року, коли вона приїжджала до бабусі та була в стані алкогольного сп"яніння. Зчинивши сварку та бійку, поїхала та жодного зв"язку з ним не підтримує. З урахуванням встановлених судом обставин справи, пояснень сторін та неповнолітнього, суд дійшов висновку, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню сина, створенню умов для його гармонійного і всебічного розвитку, забезпеченню його інтересів, матеріального утримання. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку Олександрійської міської ради від 16.10.2015 року №403/9/10/6 комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7). За таких підстав суд погоджується з висновком Олександрійської районної державної адміністрації та вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Враховуючи наведені вище обставини, суд, вважає, що доводи позивача щодо свідомого ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, а також те, що остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не приділяє йому належної уваги, не створює умови для нормального життя та повноцінного розвиту дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, втратила зв»язок з дитиною, матеріально не утримує, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, про що свідчать докази, зібрані у справі, а тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолтінього сина [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та стягнення аліментів, суд встановив наступне. Статтею 243 СК України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, зокрема піклування встановлюється - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. У відповідності зі ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 60 ч. 4 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Позивач просить призначити її піклувальником над неповнолітнім [PERSON], так як вона є його рідною бабусею, та неповнолітній [PERSON] проживає разом з нею, бабуся повністю піклується про фізичний та духовний стан хлопчика, забезпечує всім необхідним. Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.11.2015 року № 01-25/72/1, районна державна адміністрація вважає за доцільним призначити [PERSON], [INFO] піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.10.2015 року сім»ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], квартира складається з 3-х кімнат з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою, для дитини виділено окрему кімнату з необхідними меблями, сім»я забезпечена продуктами харчування (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1947 року народження, проживає у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON], має позитивну характеристику за місцем проживання, медичних протипоказань для призначення її піклувальником не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, з обов'язками піклувальника ознайомлена, зобов'язується виконувати обов'язки піклувальника в повному обсязі, може надати необхідні умови для виховання та утримання неповнолітнього [PERSON], її чоловік - дідусь [PERSON] заперечень немає. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] може бути призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON], 1999 року народження, оскільки вона може надати необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам дитини. Згідно ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач має на утриманні ще малолітню доньку [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на користь [PERSON], як його піклувальника, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved