Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 191,00 грн. матеріальної шкоди та 25000грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує наступним. 16 січня 2019 р. приблизно о 8 год.30 хв. гр. відповідач [PERSON] керуючи власним легковим автомобілем марки «Опель-Вектра», червоного кольору, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] знаходячись на вулиці Коновальця в м. Жозкві умисно вчинив наїзд на позивача передньою лівою частиною автомобіля на узбіччі дороги, внаслідок чого травмував йому праву та ліву ноги причинивши тілесні ушкодження у зв"язку з чим він амбулаторно лікувався в Жовківській центральній районній лікарні із діагнозом забійне садно лівого колінного суглобу, забій пальців правої стопи. Крім цього, відповідач [PERSON] проявляючи агресивну поведінку і неповагу, на вулиці ображав позивача нецензурними словами, намагався нанести удар в обличчя, та погрожував фізичною розправою. Про вказану подію, 16.01.2019 р. позивачем було заявлено у Жовківське відділення поліції Кам"янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019140240000063 за ч.1 ст. 286 КК України. Постановою від 12 лютого 2019 р. слідчого СВ Жовківського ВГ1 ГУНП у Львівській області кримінальне провадження 12019140240000063 за ч.1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв"язку з відсутністю у потерпілого [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Постановою від 07 червня 2019 року Жовківського районного суду Львівської області у справі № 444/754/19, провадження № 3/444/420/2019, що набрала законної сили 19.06.2019 р [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено, що його вина у цьому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 323135 , від 11.03.2019 постановою слідчого СВ Жовківського ВП Кам"янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області Малюги М.В. про закриття кримінального провадження від 12.02.2019 р., копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2019 р. та схемою до нього, висновком експерта № 7/2019 від 01.02.2019р. з якого вбачається, що у [PERSON] є легкі тілесні ушкодження, протоколом допиту потерпілого [PERSON] від 06.02.2019 р. та поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] Вважає, що відповідач заподіяв шкоду його здоров"ю, спричинену джерелом підвищеної небезпеки, вчиненням ДТП йому завдано майнову шкоду у загальній сумі 191 гривень. Крім цього зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] він зазнав моральної шкоди, оскільки ДТП завдала йому страху та переживань за своє здоров"я, оскільки відповідач [PERSON] внаслідок наїзду на нього автомобілем міг завдати йому переломи кісток ніг, та спричинити більш тяжкі тілесні ушкодження. Після вчиненої відповідачем ДТП, позивач тривалий час відчував сильні болі лівої та правої ніг. Від перенесених нервового стресу та переживань у нього тривалий час сильно боліла голова, був порушений сон та нормальні умови життя. Він був вимушений звертатись за медичною допомогою та проходити відповідно курс амбулаторного лікування. Тому заподіяну йому відповідачем [PERSON] моральну шкоду він оцінює в сумі 25 000 грн. Відповідач жодного разу не цікавився його здоров`ям, не надав йому жодної допомоги, що додатково пригнічує його. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні ввикладеним в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно між ним та позивачем [PERSON] відбувся конфлікт словесний, однак він не завдавав йому тілесних ушкоджень, автомобілем на нього не наїжджав, а тому позовні вимоги не визнає та просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана-джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. Межа відповідальності визначає сферу дії обставин, які виключають відповідальність. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦКУкраїни шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між: ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини». Згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 07.06.2019р. [PERSON] 16.01.2019 року о 08 год. 30 хв. в місті Жовква, вул. Є. Коновальця, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , чим завдав йому тілесних ушкоджень, а транспортний засіб отримав механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Справа про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрита. Згідно висновку судово-медичного експерта № 7/2019, від 01.02.2019 р. у гр. [PERSON] при звертанні за медичною допомогою, як свідчать медичні документи, виявлено забійне садно в ділянці лівого колінного суглобу, набряк в ділянці правої стопи, які могли утворитись від дії тупих предметів 16 січня 2019 р. і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих травм [PERSON] проходив курс амбулаторного лікування, та згідно товарного чека від 16.01.2019р. поніс витрати на придбання медикаментів в сумі 191грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] винуватий в заподіянні позивачу [PERSON] матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок чого останній поніс витрати на лікування. За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем також заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача 25000грн. на відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В рахунок вказаних обставин, в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що «у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується». Крім того, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Також, вирішуючи дану позовну вимогу, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача. Суд визнає, що наведені позивачем моральні страждання, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ушкодження, дійсно мали місце, однак не погоджується з розміром відшкодування. З врахуванням вищезазначеного, а також принципу виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 2000грн., що буде справедливою сатисфакцією. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового (в даному випадку 840,80 грн.) та немайнового характеру ( в даному випадку 840,80 грн). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної, тому судовий збір в сумі 1681,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: partial