Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивач заборгованості та штрафу за кредитним договором №16.10.2019-010000230 в розмірі 17 364,00 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25.06.2019р. та платою за користування Кредитом у розмірі 2 800 грн. 12.06.2019 р. позивач на виконання укладеного із відповідачем договору, видав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. 26.06.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.06.2019-010000066 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 26.06.2019 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 26.06.2019-010000066 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.06.2019-100000061 від 12.06.2019. 13.07.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13.07.2019-010000065 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 13.07.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 13.07.2019-010000065 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 26.06.2019-010000066 від 26.06.2019. 28.07.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.07.2019-010000060 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 28.07.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 28.07.2019-010000060 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 13.07.2019-010000065 від 13.07.2019. 12.08.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12.08.2019-010000978 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 12.08.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.08.2019-010000978 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 28.07.2019-010000060 від 28.07.2019. 29.08.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29.08.2019-010000186 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 29.08.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 29.08.2019-010000186 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.08.2019-010000978 від 12.08.2019. 18.09.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18.09.2019-010000716 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 18.09.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.09.2019-010000716 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 29.08.2019-010000186 від 29.08.2019. 16.10.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2019-010000230 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 16.10.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 16.10.2019-010000230 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.09.2019-010000716 від 18.09.2019. Відповідно до п.п. 4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 30.10.2019; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. Втім, до теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, та станом на 31.10.2019 р. складає 17 364,00 грн. Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази підписання Відповідачем договору електронним підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» або електронним підписом одноразовим ідентифікатором якого я не отримував від Позивача оскільки не реєструвався в інформаційно-телекомунікаційних системах для укладення вищевказаного правочину, доказів отримання Відповідачем одноразового ідентифікатора Позивачем не надано, а також через те, що на підтвердження факту надання коштів відповідачу позивачем був наданий документ «FONDY», в якому зазначено про рух коштів щодо кредитного договору. Однак, вказаний документ не є належним доказом, який підтверджує факт надання коштів відповідачу, тоді як інших доказів (виписки з банківських рахунків, платіжних доручень тощо) позивачем не надано (а.с. 65-69). У відповіді на відзив (а.с. 74-80) позивач просив взяти до уваги, що договори підписані двома підписами - одноразовим ідентифікатором (1) та аналогом власноручного підпису відповідача (2) як відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", так і відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України. 31.01.2019 р. сторони уклали письмову згоду, у якій містились зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, а саме в п.п.11.1 кредитного договору №31.01.2019-100001711, сторони вказали: даний пункт є письмовою згодою сторін, у якій міститься нижче наведені зразки відповідних аналогів власноручних підписів позичальника та кредитора, які переведені у електронну форму засобами механічного копіювання. Зазначений кредитний договір №31.01.2019-100001711 від 31.01.2019р. укладений у паперовій письмовій формі, підписаний власноручними підписами сторін, факт його дійсності та укладення відповідачем не заперечується. Саме вказаний аналог власноручного підпису відповідач використав при укладенні кредитних договорів № 12.06.2019-100000061, №26.06.2019-010000066, №13.07.2019-010000065, №28.07.2019-010000060, №12.08.2019-010000978, №29.08.2019-10000186, № 18.09.2019-010000716 , № 16.10.2019-010000230 . Крім того, при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договорів №12.06.2019-100000061, №26.06.2019-010000066, № 13.07.2019-010000065 , № 28.07.2019-010000060 , № 12.08.2019-010000978 , № 29.08.2019-010000186 , № 18.09.2019-010000716 , № 16.10.2019-010000230 , відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідками ТОВ «Споживчий центр» №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27 від 25.02.2020 р. В розділі 12 «реквізити і підписи сторін» паперового письмового договору №31.01.2019- 100001711 від 31.01.2019р. [PERSON] вказав в якості фінансового свій номер телефону: [NUMBER] . Цей же номер телефону вказаний ним і у відзиві на позовну заяву до Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Отже, зазначені докази підтверджують в повній мірі факт належності відповідачу номеру телефону: [NUMBER] , Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "6R234", яким був підписаний кредитний договір №12.06.2019-100000061 від 12.06.2019р.. що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-1 від 24.02.2020р. Відповідно до виписки з ЄДР від 11.12.2019 р. вказана юридична особа зареєстрована згідно законодавства України, одним з видів її діяльності є інша діяльність у сфері електрозв`язку (Код КВКД 61.90). Мобільні дані (смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором) були надіслані ТОВ «Старт-мобайл» згідно з договором доставки SMS №К-32, укладеним позивачем та ТОВ «Старт-мобайл» 27.04.2011р., відповідно до розд.З якого ТОВ «Старт-мобайл» надав вказану довідку в якості підтвердження доставки sms мобільному абоненту. Також повідомляємо, що зазначена юридична особа неодноразово приймала участь та ставала переможцем процедури публічних закупівель, що підтверджується паперовою копією веб-сторінки https://dozorro.org/, тобто відсутні підстави вважати послуги, які вона надає, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "2W862", яким був підписаний кредитний договір №26.06.2019-010000066 від 26.06.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-2 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "U6956". яким був підписаний кредитний договір №13.07.2019-010000065 від 13.07.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-3 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "D7986", яким був підписаний кредитний договір №28.07.2019-010000060 від 28.07.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-4 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "197G6", яким був підписаний кредитний договір №12.08.2019-010000978 від 12.08.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-5 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "W1785", яким був підписаний кредитний договір №29.08.2019-010000186 від 29.08.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-6 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "6D549", яким був підписаний кредитний договір №18.09.2019-010000716 від 1 8.09.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-7 від 24.02.2020 р. Саме на цей номер телефону [NUMBER] був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "J2365", яким був підписаний кредитний договір №16.10.2019-010000230 від 16.10.2019 р., що підтверджується довідкою ТОВ «Старт-мобайл» №24-02/20-8 від 24.02.2020 р. На переконання позивача, кредитні договори №12.06.2019-100000061, №26.06.2019-010000066, № 13.07.2019-010000065 . №28.07.2019-010000060. № 12.08.2019-010000978 , № 29.08.2019-010000186 , № 18.09.2019-010000716 , № 16.10.2019-010000230 , зокрема, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепти) та заявки до кредитних договорів №12.06.2019-100000061, №26.06.2019-010000066, № 13.07.2019-010000065 , № 28.07.2019-010000060 , №12.08.2019- 10000978, № 29.08.2019-010000186 , № 18.09.2019-010000716 , № 16.10.2019-010000230 , які є їх невід`ємними частинами, підписані відповідачем двома підписами позичальника, використання яких дозволено ст. 207 Цивільного кодексу України та ст.12 Закону України "Про електронну комерцію": -аналогом власноручного підпису позичальника, зразок якого міститься у письмовій згоді сторін, яка включена у п. 11.1 паперового письмового кредитного договору №31.01.2019- 100001711 від 31.01.2019 р., який підписаний власноручними підписами сторін; -одноразовими ідентифікаторами (6R234, 2W862, U6956, D7986, 197G6, W1785, 6D549, J2365,), надісланими смс-повідомленням на належний відповідачу фінансовий номер телефону: [NUMBER] . Вказані кредитні договори укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. Електронний цифровий підпис відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» є лише одним із варіантів підписання електронного правочину, однак, його використання не є обов`язковим у сфері електронної комерції. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25.06.2019р. та платою за користування кредитом у розмірі 2 800 грн. 12.06.2019 р. позивач на виконання укладеного із відповідачем 12.06.2019 р. договору 12.06.2019 - 100000061 видав відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. 26.06.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.06.2019-010000066 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 26.06.2019 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 26.06.2019-010000066 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.06.2019-100000061 від 12.06.2019. 13.07.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13.07.2019-010000065 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 13.07.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 13.07.2019-010000065 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 26.06.2019-010000066 від 26.06.2019. 28.07.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.07.2019-010000060 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 28.07.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 28.07.2019-010000060 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 13.07.2019-010000065 від 13.07.2019. 12.08.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12.08.2019-010000978 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 12.08.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.08.2019-010000978 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 28.07.2019-010000060 від 28.07.2019. 29.08.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29.08.2019-010000186 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 29.08.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 29.08.2019-010000186 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 12.08.2019-010000978 від 12.08.2019. 18.09.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18.09.2019-010000716 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 18.09.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.09.2019-010000716 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 29.08.2019-010000186 від 29.08.2019. 16.10.2019 р. між Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2019-010000230 з аналогічними умовами, як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 16.10.2019 р. та на підставі ст. 601 ЦК України сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 16.10.2019-010000230 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.09.2019-010000716 від 18.09.2019. Відповідно до п.п. 4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 30.10.2019; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. Втім, до теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив грошові зобов`язання, та станом на 31.10.2019 р. розмір складає 17 364,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - розмір отриманого кредиту, 2800, 00 грн. - проценти за користування кредитом, 4 564 грн. - штраф. Відповідно до відповіді з АТ «Альфа-Банк» від 06.05.2020 р. держателем картки № [NUMBER] є [PERSON] , вказана БПК в АТ «Альфа-Банк» не емітувалася. Відповідно до відповіді з АТ КБ «ПриватБанк» від 30.07.2020 р. власником картки № [NUMBER] є [PERSON] , грошові кошти зараховані на картку 12.06.2019 р. CASH2CARD P2PCREDIT, KYIV, KYIV UA кредитна частина Р2Р переводу та надано виписку по цій картці. Процесуальні дії у справі. -ухвалою від 26.03.2020 р. витребувані в АТ «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) та у АТ КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. М.Грушевського, 1Д) письмовий доказ про: -підтвердження або спростування, що держателем карти № [NUMBER] , виданої АТ КБ «ПриватБанк», є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ); -прізвище, ім`я, по батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № [NUMBER] , видану АТ КБ «ПриватБанк», на яку були 12.06.2019 р. перераховані грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. (операція 8А95ВЕ56D3ВF00F2E53AC11EC9622E6, код авторизації 709288, ARN 72304319164000342486329); -виписку про рух коштів по картці № [NUMBER] , виданої АТ КБ «ПриватБанк», за період з 12.06.2019 р. по 19.06.2019 р. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором 12.06.2019 - 100000061 від 12.06.2019, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 31.10.2019. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). Підпунктом 3 ч. 1 ст.611 ЦК України передбачено,що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як встановлено судом, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). Що стосується заперечень відповідача проти позову, то вказані заперечення не є слушними та спростовуються доказами, наданими позивачем. Разом з тим, за судового розгляду був відтворений звукозапис телефонного дзвінка та розмови між сторонами по даній справі, під час якого відповідачем було надано кредитному інспектору «ТОВ «Споживчий центр» інформацію про картку, на яку необхідно перерахувати грошові кошти. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів, саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції у статті 12 встановлює, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності, кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що договори є укладеними та відповідач отримував грошові кошти, однак, порушив зобов`язання в частині їх повернення в обумовлені законом строки, для суду наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26.06.2019-100000061 від 12.06.2019, розмір якої станом на 31.10.2019 р. складає 17 364 (сімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 00 коп., з яких: 10000,00 грн. - розмір отриманого кредиту, 2800, 00 грн. - проценти за користування кредитом, 4 564 грн. - штраф. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved