Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В вересні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.10.2005 року між АКІБ "Укрсиббанк", який у подальшому змінив назву на ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON], було укладено кредитний договір № 332-11, згідно якого відповідачу-1 було надано кредит у розмірі 17100,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 17.10.2010 року та з оплатою 12,00 % річних за користуванням кредитом. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором між АІКБ "Укрсиббанк", яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON], 17.10.2005 року укладено договір поруки № 332-11. Відповідно до умов договору поруки відповідач-2 як поручитель, поручається за виконання відповідачем-1 обов'язків, які виникли на підставі договору. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув, внаслідок чого банк був вимушений звернутися до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку, на підставі чого, 29.04.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона було видано виконавчий лист по справі № 2-109/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до відповідачів про стягнення заборгованості по договору, згідно якого суд призначив стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у розмірі 9505,48 доларів США, що згідно курсу НБУ було еквівалентно 75171,24 грн. Проте, згідно довідки про заборгованість, станом на 26.07.2013 року, у боржника загальна заборгованість, з урахуванням вже стягнутої, складає 12833,09 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 102574,89 грн. 08.12.2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ "УкрСиббанк", останнім передано ПАТ "ДельтаБанк", по що свідчить договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. В зв'язку з чим просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "ДельтаБанк" 26597,59 грн. заборгованості за кредитними зобов'язаннями, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідачі в судове засідання представник позивача не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.10.2005 року між АКІБ "УкрСиббанк", який у подальшому змінив назву на ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON], було укладено кредитний договір № 332-11, згідно якого відповідачу-1 було надано кредит у розмірі 17100,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 17.10.2010 року та з оплатою 12,00 % річних за користуванням кредитом. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором між АІКБ "УкрСиббанк", яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON], 17.10.2005 року укладено договір поруки № 332-11. Відповідно до умов договору поруки відповідач-2 як поручитель, поручається за виконання відповідачем-1 обов'язків, які виникли на підставі договору. 29.04.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона було видано виконавчий лист по справі № 2-109/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до відповідачів про стягнення заборгованості по договору, згідно якого суд призначив стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у розмірі 9505,48 доларів США, що згідно курсу НБУ було еквівалентно 75171,24 грн. Відповідно до умов кредитного договору від 332-11 укладеного між АКІБ "Укрсиббанк", який у подальшому змінив назву на ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON], строк повернення кредиту визначено 17.10.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути з відповідачів відсотки за користування кредитом, що були нараховані після 17.10.2010 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту с право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 30.03.2012 № 5 Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, заборгованість по кредиту складає 26597,59 грн. Позивач в позовній заяві визначив ціну позову 26597,59 грн. вказана сума складається з заборгованості по відсоткам. На думку суду, оскільки строк повернення кредиту визначений 17.10.2010 року, а відсотки нараховані після вказаної дати, з розрахунку відсоткової ставки визначеної в договорі, а з інших підстав позовні вимоги не заявлялися, то за таких обставин позовні вимоги не можна визнати обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed