Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаними позовами до відповідача посилаючись на те, що у них у приватній власності знаходяться земельні ділянки, розміром відповідно 4,9564 га (право власності [PERSON] посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636925, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500047); 4,9564 га (право власності [PERSON] посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636924, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500036) та 4,9569 га (право власності [PERSON] посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636926, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500046), які розташовані на території Бурбулатівської сільської ради, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі Договорів оренди землі відповідно від 18 січня 2008 року, 21 січня 2008 року та 18 січня 2008 року, укладених між ними та СФГ «Горизонт» в особі голови СФГ вони передали в оренду відповідачу зазначені земельні ділянки. Відповідно до Актів визначення меж земельних ділянок між ними та СФГ «Горизонт» в особі голови СФГ визначено межі земельних ділянок, у зв'язку з чим сторонами підписано Акти про передачу і прийняття вказаних земельних ділянок. Згідно відміток у цих Договорах оренди земельних ділянок, в управлінні Держкомзему у Державному реєстрі земель вчинено записи реєстрації вказаних договорів від 09 квітня 2009 року. Позивачі вказують, що хоча Договори оренди і було укладено між ними та відповідачем відповідно 18 січня 2008 року, 21 січня 2008 року та 18 січня 2008 року, їх державну реєстрацію було проведено лише 09 квітня 2009 року, тобто більше ніж через рік, проте земельні ділянки відповідачем використовувалися, оброблялися та засівалися протягом цього періоду, тобто до моменту реєстрації Договору оренди. Згідно ст. 15 та ст. 18 Закону України «Про оренду землі», договір набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами та державної реєстрації. Позивачі зазначають, що з моменту підписання договорів оренди, делегування позивачами відповідачу прав на державну реєстрацію, та заборона відповідно до вимог чинного законодавства на використання земельної ділянки до державної реєстрації договорів оренди землі, не викликала у них сумнівів, що Договори не зареєстровано належним чином. Виходячи з таких обставин, позивачі на адресу відповідача направили письмові повідомлення з пропозицією про досягнення угоди щодо розірвання договорів оренди землі. Проте, відповідач не надав своєї згоди на добровільне розірвання цих договорів та зазничив, що позивачі порушують умови договору, зокрема ст.. 39 Договору, яка передбачає розірвання договору в односторонньому порядку. Позивачі також зазначили, що вважають, що в даному випадку, з боку відповідача було порушено умови договорів та положення норм діючого законодавства, оскільки за ст. 18 та ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі, який підлягає державній реєстрації, а право оренди земельних ділянок виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ст. 125 ЗК України передбачає, що виникнення права на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, тобто, тільки після 09 квітня 2009 року, тоді як відповідачем дані земельні ділянки використовувалася до того, коли було вчинено державну реєстрацію. На підставі викладеного, позивачі прохають суд дані договори оренди розірвати достроково та зобов'язати відповідача повернути їм земельні ділянки. В судовому засіданні позивач та представники позивача позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та вказали, що вимоги позивачів є необгрунтованими і безпідставними, оскільки з боку СФГ «Горизонт» виконано всі умови зазначених договорів оренди земельних ділянок, і позивачами не надано доказів у підтвердження заявлених ними позовних вимог. Дійсно мало місце використання земельних ділянок, які належать позивачам на праві приватної власності до того, як проведено державну реєстрацію договорів оренди землі. Однак, визнання договору укладеним перш за все залежить від узгодження сторонами його істотних умов, а тим більше від їх фіксації у тексті договору, підписаного сторонами, та їх дій, спрямованих на виконання його умов. Адже саме з моменту фіксування домовленості сторін у тексті підписаного ними договору сторони вже висловили свою волю щодо встановлення, зміни чи припинення прав та обов'язків стосовно матеріальних чи нематеріальних благ, які є предметом договору. Державна реєстрація вже по суті не змінює цієї домовленості, а є лише засобом надання їм публічності. У 2008 році державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилася на підставі Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, який затверджено наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174, відповідно до якого для реєстрації договорів оренди землі передбачено оплату реєстрації договору та послуг внесення відомостей до державного реєстру, а також укладання договорів з господарюючими суб'єктами на проведення землевпорядних робіт, оформлення відповідної документації (реєстраційної справи договору оренди землі)та виготовлення файлу обміну, що вносяться до бази даних АС ДЗК. Тобто процес державної реєстрації потребував додаткових фінансових затрат, які взяло на себе СФГ «Горизонт» та був розтягнутий у часі не з вини СФГ «Горизонт», що призвело до несвоєчасної реєстрації. Орендарем був заключений договір з ДЗК про реєстрацію договорів оренди і пердачі договорів в ДЗК на їх реєстрацію. Договір №31-08 від 25 квітня 2008 року, кошти за реєстацію договорів проплачені через банківську установу 25 квітня 2008 року. В державній реєстрації договори знаходилися більше року. Орендарем неодноразово порушувалось питання про договірні обов'язки щодо реєстрації договорів в ДЗК. Позивачі жодного разу не поцікавилися державною реєстрацією договорів. Оскільки законодавство не покладає обов'язок по державній реєстрації договору оренди на конкретну сторону по договору (орендаря чи орендодавця), тому займатися реєстрацією укладеного між ними договору могли і позивачі, як орендодавці, однак вони цього не зробили. СФГ «Горизонт» виконує всі обов'язки Орендаря, передбачені договорами оренди земельних ділянок відповідно від 18 січня 2008 року, 21 січня 2008 року та 18 січня 2008 року, укладених з позивачами [PERSON] та [PERSON] Також зазначають, що позивачами визнано факт укладення договорів оренди земельних ділянок шляхом прийняття їх виконання, а саме - одержання ними орендної плати за користування земельними ділянками по договорам за 2008 рік і по теперішній час. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачені випадки припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, тобто на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок розміром 4,9564 га та 4,9569 га, які розташовані на території Бурбулатівської сільської ради, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вказані земельні ділянкі посвідчено відповідно Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636925, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500047 (т.1 а.с.13) та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636926, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500046 (т.3 а.с.18). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 4,9564 га, яка розташована на території Бурбулатівської сільської ради, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 636924, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі за №010768500036 (т.2 а.с.13) 18 січня 2008 року позивач [PERSON] уклав із СФГ «Горизонт» в особі директора договора оренди цих земельних ділянок строком на 10 років. (т.1 а.с.7,8; т.3 а.с. 12-13). 21 січня 2008 року позивач [PERSON] уклав із СФГ «Горизонт» в особі директора договір оренди належної йому земельної ділянки строком на 10 років. (т.2 а.с.7,8). Як вбачається із змісту договорів оренди, в них передбачено предмет договору, об'єкт оренди, строк дії договору, орендна плата, умови використання земельної ділянки, умови повернення земельної ділянки, обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, права та обов'язки сторін, зміна умов договору та і припинення його дії, відповідальність сторін. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також із матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами в судовому засіданні, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, позивачі мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення позивачів було спрямоване на укладання договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що при укладені договору оренди позивачі у порядку, встановленому законом, передали об'єкти оренди орендарю у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актами приймання-передачі, згідно із вказаними актами визначено межі спірних земельних ділянок в натурі. При укладанні договорів оренди землі сторони дійшли згоди щодо орендної плати, яка відповідачем протягом усього часу дії договору повністю виконувалась, що не заперечували у судовому засіданні і самі позивачі. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі у складі державного земельного кадастру», який в силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельним ресурсам покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Не зареєстрованим у встановленому законом порядку, договір не є укладеним. Матеріали справи свідчать про те, що Державна реєстрація договорів оренди від 18 січня 2008 року, укладених з [PERSON] та договору оренди від 21 січня 2008 року, укладеного з [PERSON], була проведена Близнюківським районним відділом Харківської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру 09 квітня 2009 року за реєстровими номерами відповідно: 040968500005, 040968500006, 040968500005 (т.1 а.с.7,8; т.3 а.с.12,13 та т.2 а.с. 7,8). Під час реєстрації договорів оренди уповноважена особа, яка проводить державну реєстрацію перевіряє відповідність договору оренди землі, вимогам Закону України «Про оренду землі»та Типового договору оренди землі. Тобто на момент пред'явлення позовів [PERSON] та [PERSON] про його розірвання, договір оренди уже був зареєстрований в установленому порядку. Протягом усього часу відсутності такої реєстрації Договір сторонами виконувався, будь-яких претензій відносно його виконання позивачами не пред'являлось. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Посилання позивача та представника позивача на ту обставину, що договори оренди землі були підписані під тиском не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються долученим в ході судового розгляду до матеріалів справи копією постанови слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області про закриття кримінального провадження від 31 липня 2013 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року про залишення апеляційної скарги [PERSON] без задоволення. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів, враховуючи, що орендар виконує свої обов'язки за договором належним чином, та суду не надано будь-яких доказів того, що невчасною реєстрацією договору оренди землі були порушені права позивачів, суд і приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed