Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в січні 2019 року до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просив стягнути з відповідача також додаткові витрати на дитину в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2015 р. встановлено факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] з 27.08.2009р. Встановлено факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні його батька [PERSON] з [INFO] . Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] з 27.08.2009р. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 29.07.2015р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак коштів у сумі 800 грн на теперішній час не достатньо для покриття потреб у харчуванні, одязі, взутті дитини. Крім того, така сума не відповідає прожитковому мінімуму для дитини 12 років. Ухвалою суду від 05.03.2019 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. Відповідачка повідомила, що на даний час вагітна, у липні буде знаходитись у відпустці по догляду за дитиною і тому не може сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00 грн. Згодна сплачувати аліменти в розмірі 1 500,00 грн. та додаткові витрати на зайняття дитиною карате в сумі 500,00 грн., яка є половиною від необхіної. Заслухавши думку учасників справи, ознайомившись із матеріалами справи і дослідивши докази в справі у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони із 03.12.2005р. по 27.08.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2015 року встановлено факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] з 27.08.2009р. Встановлено факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні його батька [PERSON] з [INFO] . Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 29.07.2015р. і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з наданих стороною позивача документів, [PERSON] , [INFO] є учнем 7 класу СЗШ № 230 [ADDRESS] . Згідно характеристики директора СЗШ № 230 [PERSON] , [INFO] , відвідує спортивну секцію карате займає призові місця на виїзних змаганнях. Батько оплачує заняття сина спортом, водить дитину на секцію. [PERSON] не цікавиться життям сина, не відвідує батьківські збори. За весь навчальний період у школі була декілька разів лише в початкових класах. Встановлено і те, що відповідно до протоколу ультразвукового обстеження вагітних від 09.04.2019р. термін вагітності відповідача [PERSON] 12 тижнів+6днів. Згідно довідки від 20.05.2019р. [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Монтелеоне» на посаді адміністратора. Дохід за період з 08.02.2018р. по 30.04.2019р. склав 65 621,18 грн., з утриманням 52 825,04 грн. В матеріалах справи наявні дублікати чеків платника [PERSON] , отримувач: [PERSON] , [PERSON] . При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, суд враховує значний період часу, що минув із дати визначення розміру аліментів (понад 3 роки), внаслідок чого істотно змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі (потреби в харчуванні, одязі, товарах побутового призначення тощо, вартість послуг з навчання та ін.). Із огляду на ці обставини, підлягає врахуванню факт зміни розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ріст цін у зв`язку з інфляцією на оздоровлення, харчування, лікування. Тому, очевидним є і необхідність збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі. При цьому також враховується те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), тобто гарантований розмір аліментів у твердій грошовій сумі для дитини у віці від 6 до 18 років станом на 01.01.2019 р. становить 2027,00 грн. Враховується судом і обов"язок обох батьків приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Враховується судом відповідно і матеріальний стан відповідача, тобто її дохід та інші вагомі обставини, які впливають на прийняття відповідного рішення судом, зокрема вагітність відповідача. Тому, з урахуванням віку дитини, її потреб, даних про особу відповідача, як вони встановлені в судовому засіданні, доводів відповідача на свій захист, виходячи з засад розумності, реальності, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів у твердій грошовій сумі, які підлягають стягненню зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , зокрема про її збільшення із 800 грн. на суму 1500 грн. на місяць. Щодо додаткових витрат на дитину, то слід вказати наступне. Відповідно до частини другоїст. 51 Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII 27.02.1991 р., передбачено, що батькі несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв"язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов"язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред"являвся. У такому випадку такий батько зобов"язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов"язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що спільний син сторін [PERSON] займається карате з витратами 1 000 грн. на місяць, які підлягають стягненю з відповідача у розмірі 500 грн. на місяць, з урахуванням обов"язку батька також нести такі. Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 409,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial