Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У квітні 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ДП «Національні Інформаційні Системи» про виключення запису про обтяження з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, згідно з якою просить суд: зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подати реєстратору заяву про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №27298802 від 09.12.2019р. зареєстрованого Регіональною філією м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про обтяження легкового автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] ; обтяжував - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» понесені судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.03.2012 року, після смерті [PERSON] позивач отримала свідоцтво по право на спадщину за законом на пошкоджений автомобіль. Так, позивач зазначає, що 05.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Галич-Авто» було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки SKODA, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] . З цих підстав між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальником було передано банку в заставу куплений автомобіль та укладено договір застави транспортного засобу №4499-025/07Р від 05.11.2007р. 14.11.2007 року реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесено запис про обтяження майна, на підставі договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р від 05.11.2007 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] , на об`єкт обтяження - автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за власником - [PERSON] , терміном дії до 14.11.2012 року. Крім цього, АКБ «Правекс-Банк» у грудні 2009 року звернувся з позовом до Калуського міськрайонного суду про відшкодування з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4499-028/07Р від 05.11.2007р. в розмірі 65 725,67 грн., рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.02.2010 р. у справі №2-167/2010р., яке набрало законної сили, у задоволенні позову АКБ «Правекс-Банк» до [PERSON] відмовлено. Позивач зазначає, що 04.05.2012 звернулась до банку із письмовою заявою про надання дозволу на перереєстрацію транспортного засобу. Однак, відповіді із банку не надходило, арешт не було знято, в зв`язку з чим вона змушена була звертатись до суду із позовом про припинення дії договору застави №4499-028/07Р від 05.11.2007 року та виключення із реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження автомобіля. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2012 року у справі №0908/3568/2012, яке набрало законної сили, із врахуванням ухвали цього суду від 03.02.2014 року про виправлення описки, припинено дію договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р від 05.11.2007 року, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] виключено з реєстру обтяжень рухомого майна запис про заставу транспортного засобу. Ухвалою Калуського місьрайонного суду Івано-Франківського області від 04.10.2012 роз`яснено, що судовим рішенням від 04.09.2012 року зобов`язано АТ КБ «Правекс-Банк» виключити з реєстру обтяжень рухомого майна (зняти заборону на відчуження) запис про заставу рухомого майна, внесення на підставі договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р від 05.11.2007року, внесеного обтяжувачем АТ КБ «Правекс-Банк». Однак, АТ КБ «Правекс-Банк» так і не направив жодних заяв про припинення обтяження транспортного засобу, переданого у заставу банку. 07.06.2014 року за заявою ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції було винесено запис про обтяження рухомого майна терміном дії до 07.08.2019 року. Так, позивач вказує, що 13.02.2017 року до ПАТ КБ «Правекс -Банк» відмовився вчиняти дії щодо зняття обтяження автомобіля листом від 23.02.2017 року №991/109-01-Б. Винесений запис про обтяження від 07.08.2014 року припинився автоматично 07.08.2019 року, в зв`язку із спливом п`ятирічного терміну. Так, позивач зазначає, що 09.12.2019 року Регіональною філією м. Києва та Київської області ДП « Національній інформаційні системи» були вчинено новий запис про обтяження автомобіля за заявою нового обтяжувала - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 09.01.2020 року позивач, вкотре звернулась із заявою про вилучення запису обтяження №27298802 від 09.12.2019 року до ДП «Національній інформаційні системи», однак 23.01.2020 листом ДП «Національні інформаційні системи» повідомило, про те, що у них відсутні підстави для задоволення вказаної заяви, оскільки обсяг повноважень Підприємства визначається виключно функціями реєстратора Державного реєстру, який виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру обтяжень відомостей про обтяження майна. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 28.07.2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких ДП «Національні інформаційні системи» вказують, що, в силу вимог Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року, вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання обтяжувачем електронної заяви до ДП «НАІС» або паперової заяви до державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса добровільно або на виконання рішення суду. ДП «НАІС», як Реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах передбачених чинним законодавством України. Закон покладає відповідальність за достовірність відомостей в заяві на обтяжувача. 30.09.2020 до суду надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору відповідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки зазначає, що 06.07.2020, після отримання позовної заяви та ознайомлення із рішеннями судів на котрі посилається позивач, ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» вилучено запис № 27298802 з ДРОРМ про обтяження на рухоме майно, а отже предмет позову відсутній. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Могиліна Сергія Сергійовича про закриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна - відмовлено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 18.12.2020 року позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи документів про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Позивача у судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заява про розгляд справи без участі позивача та її представника позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідача в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа судове засідання не з`явилася, свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Калуського міська районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2012 року №0908/3568/2012, яке набрало законної сили, позов задоволено, вирішено припинити дію договору застави транспортного засобу №4499-028/07 від 15.11.2007 укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] . Виключити з реєстру обтяжень рухомого майна (зняти заборону на відчуження) запис про заставу транспортного засобу автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за власником - [PERSON] (а.с. 11-12). Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області задоволено заяву [PERSON] про роз`яснення рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2012 року та роз`яснено, що судовим рішенням від 04.09.2012 року зобов`язано акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» виключити з реєстру рухомого майна (зняти заборону на відчуження) запис про заставу транспортного засобу - автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за власником - [PERSON] (а.с. 13). Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.02.2014 року виправлено описку у рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2021 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про зняття заборони на відчуження (арешту), а саме: в резолютивній частині рішення вказати «…договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р від 05.11.2007 року» та виправлено описку в ухвалі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 04.10.2012 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про зняття заборони на відчуження (арешту), а саме: в резолютивній частині ухвали вказати:… «договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р від 05.11.2007 року» (14). При цьому, рішенням Калуського міська районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2012 року було встановлені наступні обставини. 05.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Галич-Авто» було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки SKODA, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] . З цих підстав між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальником було передано банку в заставу куплений автомобіль та укладено договір застави транспортного засобу №4499-025/07Р від 05.11.2007р. 26.07.2008 року позичальник [PERSON] потрапив у ДТП, в результаті чого 07.03.2012 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на пошкоджений автомобіль. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином вищенаведені обставини доказуванню не підлягають. Так, як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна долученого до позовної заяви №64065138 від 03.01.2020 року 10:42:11 на транспортний засіб автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , з 09.12.2019 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепом Євгеном Миколайовичем зареєстровано обтяження, застава рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р, серія та номер: 1795, виданий: 05.11.2007 року, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківський МНО, Тихан О.М., обтяжував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», розмір основного зобов`язання 56640,00 дол. США (а.с. 22). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про заставу" та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу», право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого засоваю. Як встановлено рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2012 у справі №0908/3568/2012, яке набрало законної сили, зобов`язання за кредитним договором №4499-028/07Р від 05.11.20007 припинилось з причин пропуску банком пред`явлення вимог до спадкодавців [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Згідно зі статтею 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). Як вбачається з витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна №68390715 від 30.09.2020 11:26:02 припинено приватне обтяження застава рухомого майна транспортного засібу автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 09.12.2019 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепом Євгеном Миколайовичем зареєстровано обтяження, застава рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р, серія та номер: 1795, виданий: 05.11.2007 року, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківський МНО, Тихан О.М., обтяжував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», розмір основного зобов`язання 56640,00 дол. США, змінено 06.07.2020 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепом Євгеном Миколайовичем, документ-підстава Договір відступлення прав вимоги, серія та номер:2Ю виданий 31.05.2017, видавник: ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»(а.с. 85). Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частин першої, третьої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, ТОВ « Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не мала правових підставі для подання до ДП «Національні інформаційні системи заяви про внесення заису про обтяження транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за власником - [PERSON] , так як існує судове рішення, яким припинено договір застави №4499-028/07Р від 05.11.2007 року зазначеного транспортного засобу. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 06 липня 2020 року, тобто після звернення до суду з позовом, відповідач припинив приватне обтяження застава рухомого майна транспортного засібу автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR, рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 09.12.2019 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепом Євгеном Миколайовичем зареєстровано обтяження, застава рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу №4499-028/07Р, серія та номер: 1795, виданий: 05.11.2007 року, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківський МНО, Тихан О.М., обтяжував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», розмір основного зобов`язання 56640,00 дол. США, змінено 06.07.2020 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепом Євгеном Миколайовичем, документ-підстава Договір відступлення прав вимоги, серія та номер:2, виданий 31.05.2017, видавник: ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» . Згідно із постановою Верховного Суду у справі № 522/8782/16-ц зазначено, що якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20). Таким чином, сама по собі припинення відповідачем приватного обтяження застава рухомого майна після відкриття провадженні по справі, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому не має визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного. Так позивач просить суд, стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. На підтвердження обставини понесених судових витрат на професійну правничу допомого позивачем були надано до суду: копію Договору про надання правової допомоги №10/03/02 від 10.03.2020 року, копія додаткової угоди №1 до Договру про надання правової допомоги №10/03/02 від 10.03.2020 від 26.06.2020 року, квитанції №418635 від 26.06.2020 року про сплату 10000,00 грн., оригінал акту приймання-передачі послуг від 09.12.2020 року до договору про надання правової допомоги №10/03/02 від 10.03.2020 року до додаткової угоди №1 від 26.06.2020 віту про надану професійну правничу допомогу за період з 22.11.2019 року по 06.11.2020 року. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки в позові відмовлено у зв`язку із безпідставністю заявлених вимог, тому судовий збір та витрати на правову допомогу не підлягають стягнення з відповідача. Крім того, в даному випадку суд зауважує, що оскільки в заяві від 24.03.2021 року позивач та представник позивача позов підтримали та просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, тому у суда відсутні підстави для застосування правил ч. 3. ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed