Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.06.2018 року, актовий запис № 102. Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району 30.08.2011 року за реєстровим № 77. До складу спадкового майна входять земельні ділянки розміром 2,03 га, 2,03 га та 2,03 га, що розташовані на території Васильківської сільської ради Лохвицького району, що належали [PERSON] . При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на земельні ділянки постановою від 11.12.2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в зв"язку з тим, що однозначно розтлумачити зміст заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради від 30.08.2011 року за реєстровим № 77, неможливо (встановлена розбіжність у розмірі земельних ділянок, які вказані в заповіті та розмірі земельних ділянок згідно пред"явлених державних актів, а саме : замість трьох окремих ділянок розміром 2,03 га, 2,03 га та 2,03 га, в заповіті зазначено дві земельні ділянки розміром 2.03 га та 4,06 га.). Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачі просять суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за заповітом за ними після померлої [INFO] матері [PERSON] право власності на земельні ділянки, а саме: за [PERSON] право власності на : 1). земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 611546, який виданий 07.04.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2002 року АЕР 351113 реєстр 426, площею 2,03 гектарів в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 745, кадастровий номер земельної ділянки: 5322681500:00:002:0365; 2). земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 611547, який виданий 07.04.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2002 року АЕР 351112 реєстр 425, площею 2,03 гектарів в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 746, кадастровий номер земельної ділянки: 5322681500:00:002:0366; та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р3 № 643175, який виданий 20.02.2002 року на підставі рішення позачергової 20 сесії 23 скликання Васильківської сільської ради народних депутатів від 25.01.2002 року, площею 2,03 гектарів в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 499, кадастровий номер земельної ділянки: 5322681500:00:002:0362. В судове засідання позивачі не з"явилися, подавши заяви, в яких підтримують позов та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач, Лохвицька міська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, не заперечує щодо задоволення позову. Треті особи: Перша лохвицька державна нотаріальна контора Полтавської області та відділ у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на розгляд справи не з"явилися, але надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, не заперечують щодо задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.06.2018 року, актовий запис № 102. Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району 30.08.2011 року за реєстровим № 77. До складу спадкового майна входять земельні ділянки розміром 2,03 га, 2,03 га та 2,03 га, що розташовані на території Васильківської сільської ради Лохвицького району, що належали [PERSON] . При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на земельні ділянки постановою від 11.12.2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в зв"язку з тим, що однозначно розтлумачити зміст заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради від 30.08.2011 року за реєстровим № 77, неможливо (встановлена розбіжність у розмірі земельних ділянок, які вказані в заповіті та розмірі земельних ділянок згідно пред"явлених державних актів, а саме : замість трьох окремих ділянок розміром 2,03 га, 2,03 га та 2,03 га, в заповіті зазначено дві земельні ділянки розміром 2.03 га та 4,06 га.). Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] 03.10.2018 року заведена спадкова справа за № 322/2018. З заявами про прийняття спадщини звернулися сини спадкодавиці - [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчено Васильківською сільською радою 30.08.2011 року за реєстровим № 77. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved