Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2009 року у розмірі 14871,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7773,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5913,71 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 684,37 грн., а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, але за участю його представника адвоката Соколової Р.В., позовні вимоги не визнав. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також\~ заперечення, в яких зазначила, що відповідача не було повідомлено про збільшення процентної ставки за кредитним договором, крім того, заборгованість за кредитним договором була нарахована і за той час, коли відповідач перебував на військовій службі та брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 09.06.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н від 09.06.2009 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (а.с. 26-27). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стосовно збільшення відсоткової ставки по кредиту суд зазначає наступне. Згідно ст. 1056-1 ЦК України відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 % в місяць або 30,00 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. 01.09.2014р. відповідно до Наказу Банку №СП-2014-6915682 від 18.08.2014р. відсоткова ставка була підвищена до 34,80%, 01.04.2015р. відсоткова ставка була підвищена до 43,20%, згідно Наказу №СП-2015-6552838 від 18.02.2015р. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківський, послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Зокрема, згідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку або ж у випадку підключення клієнта до комплексу Моbіlе-bаnкіng шляхом використання смс- повідомлень згідно до п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Банк повідомляв позичальника про зміну відсоткової ставки за кредитним договором шляхом направлення смс-повідомлень на номер мобільного телефону клієнта, а також у виписці по рахунку. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам. Після зміни процентної ставки з відповідною заявою про розірвання договору відповідач до банку не звертався, про припинення кредитування не просив та всю виниклу заборгованість перед банком не погашав. [PERSON] користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість по кредиту, отже він прийняв нові тарифи та погодився з їх зміною. Підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості по вищевказаного кредитному договору, станом на 24.11.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 14871,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 7773,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5913,71 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 684,37 грн. (а.с. 4-13). Відповідно до ч. 15 ст. 14 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призиву під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вказана частина статті була прийнята 20.05.2014 року. Як вбачається з довідки [INFO] № 455/1 від 01.08.2016 року, на викання Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», [PERSON] 24.04.2015 року призваний на військову службу до військової частини польова пошта [NUMBER] , 30.06.2016 року на підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] звільнений (демобілізований) в запас (а.с. 120). Відповідач брав участь в антитерористичній операції, забезпечені проведення і захисту\~ суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях (а.с. 102), а тому сплатити поточну заборгованість та заборгованість за процентами не міг. В даному випадку законодавець визначив презумпцію невинуватості щодо відповідача, яка полягає в тому, що вважається, що при відсутності мобілізації відповідач міг та бажав сплатити кредит, отриманий у позивача, враховуючи усі належні платежі, однак зробити цього не зміг. В той же час законодавець щодо основної суми заборгованості жодних пільг мобілізованим особам не надавав. На підставі викладеного, з позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 7773,65 грн., заборгованість за процентами без врахування нарахованих процентів за період проходження відповідачем військової служби з 24.04.2015р по 30.06.2017р. в розмірі 3302,75 грн. (5913,71-2610,96), штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 553,82 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1305,05 грн. на користь позивача пропорційно задоволених вимог .

Outcome: partial