Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що 13.11.2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, яки розірваний 26.01.2007. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Вказує, що батько дитини після розірвання шлюбу проживає окремо, не піклується про життя та здоров'я сина, його навчання, не дбає про фізичний та моральний розвиток дитини, не виявляє бажання спілкуватися з сином, не забезпечує необхідного харчування дитині, медичного догляду, лікування, тобто не виконує обов'язків по вихованню дитини. Дитина знаходиться повністю утриманні позивачки, а відповідач свідомо не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні сина, хоча і є працездатною особою. Крім аліментів, які він сплачує невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час. Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON] Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Представник позивачки Чубин О.М. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав. Суду пояснив, що відповідач діє всупереч інтересам дитини, оскільки не цікавиться його життям. не дбає про його розвиток, не спілкується. При зверненні позивачки до відповдіача щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон, він вимагає припинення сплати аліментів та повернення раніше виплачених коштів. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи тим, що [PERSON] являється його сином і він не бажає розривати зв'язки з ним. Спілкуватися з дитиною позбавлений можливсоті, оскількти він мешкає з матір"ю в Росії і в ньго відсутній номер засобів зв"язку з дитини. Аліменти сплачує по мірі можливості. Має бажання спілкуватися з сином. Представник органу опіки та піклування Молчанович Н.О. в судовому засіданні підтримала позов та вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Суду пояснила, що на засіданні комісії виконкому Черкаської міської ради з питань захисту прав дитини розглянуто звернення позивачки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. З"ясовано, що відповідач дійсно не спілкується з сином, малолітній [PERSON] на засіданні комісії пояснив, що вважає своїм батьком вітчима [PERSON] та не бажає підтримувати з біологічним батьком будь-яких стосунків, надав письмові пояснення, що не вважає [PERSON] своїм батьком. Чоловік позивачки - [PERSON] повідомив, що з 2012 року спільно з дружиною [PERSON] займається вихованням і утриманням малолітнього [PERSON]. Між ним та пасинком склалися добрі стосунки, хлопчик вважає його батьком, свого рідного батька не пам"ятає. Суд, вислухавши сторони, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка 13.11.2004 уклала шлюб з відповідачем, який був розірваний 26.01.2007, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26 січня 2007 [NUMBER]. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.04.2005 [NUMBER]. Відповідно до довідки № 63 від 01.07.2016 [PERSON], [INFO], відвідував дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) № 50 «Світлофорчик» Черкаської міської ради з 2006 року по 2011 рік. За цей період батько дитини [PERSON] в дошкільному закладі не з'являвся, вихованням та всі розрахунки на утримання дитини проводить мати [PERSON] Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, 25.07.2016 надав висновок № 333/30-03-03 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. З висновку вбачається, що батько припинив спілкування з сином з 2006 року. З 2012 року вихованням та утриманням дитини займається позивачка зі своїм чоловіком [PERSON], якого дитини вважає своїм батьком. Малолітній [PERSON] повідомив, що батько з ним не спілкується, не цікавиться його життям та потреба, за що він дуже ображений на батька, надав письмові пояснення, де вказав, що не вважає [PERSON] своїм батьком. З показів свідків [PERSON], [PERSON], які працюють у дошкільному навчальному закладі (ясла-садочок) № 50 «Світлофорчик» Черкаської міської ради встановлено, що вони працювали з групою дітей, яку відвідував малолітній [PERSON]. Протягом перебування дитини у садочку з 2006 по 2011 роки батько дитини дитячий заклад не відвідував, хлопчиком займалася лише мати, хоча дитина дуже хотіла бачити свого батька. Свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON] суду пояснили, що є сусідами позивачки у м.Черкаси. З 2006 року вона самостійно займаєтться вихованням сина, батько дитину не відвідує. З 2012 року [PERSON] мешкає з сином в Росії, але щоліта дитина перебуває у своєї бабусі [PERSON] в м.Чекраси, проте батько сином не цікавиться та не спілкується. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON]- її колишній зять. З 2006 року він з сином не проживає та не спілкується. Під час перебування дитини у м.Черкаси він його не відвідує та не цікавиться його життям. Аліменти сплачує не регулярно, а при зверенні до нього з питання надання дозволу на виїзд дитини за кордон, вимагає повернення сплачених коштів. Будь-яких перешкод у спілкуванняі батька з сином не чиниться. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських пав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частина 2 ст.166 СК України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає, що існують всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, життям та здоров"ям дитини не цікавиться, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, з дитиною не сплкується, факту створення перешкод у спілкуванні батька з сином судом не встановлено, таким чином, вбачається, що відповідач діє всупереч інтересам дитини.

Outcome: approved