Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району, [PERSON], Державного реєстратора Рахівської міської ради [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та визнання незаконним і скасування рішення Ясінянської селищної ради про передачу земельної ділянки у власність. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2015 року він, [PERSON] придбав на прилюдних торгах (аукціоні) комплекс будівель меблевої фабрики загальною площею 4818,8 кв.м. Дані будівлі знаходяться за адресою: вулиця Визволення, 55 в селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) №\~714 від 30.04.2015 року. Право приватної власності на дане нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу № 3760186 від 30.04.2015 року. Попереднім користувачем земельної ділянки, на якій знаходяться придбані ним обєкти нерухомого майна за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області було Товариство з обмеженою відповідальністю «Апогей», що підтверджується копією Акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000071. Загальна площа земельної ділянки, що перебувала в користуванні згідно акту складала 2,5 га. 9 грудня 2005 року ТОВ «Апогей» відчужив комплекс будівель меблевої фабрики за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області на користь ПМП «Іберус» на підставі Договору купівлі-продажу № 2843 від 09.12.2005 року. У звязку із продажем нерухомого майна, рішенням Ясінянської селищної ради № 500 від 09.10.2007 року, частину земельної ділянки, площею 1,0 га, на якій безпосередньо знаходяться відповідні обєкти, вилучено у ТОВ «Апогей» та віднесено у землі запасу селищної ради. Одночасно, наступним рішенням (№ 501 від 09.10.2007 року) цієї ж сесії Ясінянською селищною радою надано дозвіл на розроблення проекту відведення відповідної земельної ділянки в оренду для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики новому власнику ПМП «Іберус». Додатково, рішенням сесії Ясінянської селищної ради № 1154 від 24.02.2009 року, за згодою ТОВ «Апогей» вилучено в землі запасу селищної ради земельну ділянку площею 0,50 га за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Закарпатської області з подальшою передачею їх ПМП «Іберус». Таким чином, загальна площа земельної ділянки для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики, право на оформлення якої Ясінянська селищна рада надала власнику даних будівель ПМП «Іберус» склала 1,5 га. Враховуючи вищенаведене та з метою забезпечення можливості користування придбаним нерухомим майном для здійснення підприємницької діяльності, він неодноразово звертався до Ясінянської селищної ради із заявами про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою для виділення у власність (оренду) земельної ділянки площею 1,0721 га. за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики. Проте, на дані заяви взагалі не отримав від відповідача ні рішень ради, ні письмової відповіді щодо результатів їх розгляду. У звязку з цим, 18.03.2016 року він втретє звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для виділення у власність (оренду) земельної ділянки площею 1,0721 га. за адресою: вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики. До даної заяви він додав копії правовстановлюючих документів на придбаний ним комплекс будівель та схему розміщення необхідної земельної ділянки. У відповідь на дане звернення, 24 березня 2016 року Ясінянською селищною радою прийнято рішення № 169 «Про розгляд заяви ФОП [PERSON] мешк. с. Чорна Тиса, вул. Центральна, № 70» (надалі - Рішення), яким відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Відповідна відмова ним оскаржена до суду, на сьогоднішній день справа перебуває у провадженні Господарського суду Закарпатської області під №907/378/16. Як йому стало відомо, в період з 08.07.2015 року по 18.03.2016 років, а саме, за той час коли він неодноразово звертався до відповідача із заявами про отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, останній ігноруючи дані звернення та вимоги ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, безпідставно передавав частини відповідної земельної ділянки у власність іншим фізичним особам. При цьому, при винесенні рішення про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, відповідач не повідомив його про наявність даних обставин. Так, 16 травня 2016 року йому стало відомо, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59123656 частина земельної ділянки, яка призначена для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики, передана у власність [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №46327999, яке видане 26.01.2015 року державним реєстратором [PERSON] Проте, [PERSON], ніколи не користувався відповідною земельною ділянкою, у звязку з чим не міг отримати її в порядку ст. 118 ЗК України. Відповідно до листа Відділу містобудування та архітектури Рахівської районної державної адміністрації № 70/01-19 від 22.08.2016 року, на сьогоднішній день містобудівною документацією місцевого рівня є генеральний план населеного пункту смт. Ясіня, актуалізований рішенням сесії Ясінянської селищної ради від 17.04.2013 року № 607. Згідно генерального плану, призначення земельної ділянки за адресою смт. Ясіня, вул. Визволення, 55 територія промислових підприємств. Відповідно до рішень Акту на право постійного користування попереднього користувача та рішень Ясінянської селищної ради № 501 від 09.10.2007 року та №1154 від 24.02.2009 року, цільове призначення відповідної земельної ділянки для обслуговування будівель меблевої фабрики, що відноситься до категорії земель промисловості. Проте, цільове призначення земельної ділянки, наданої [PERSON] «для будівництва індивідуальних гаражів», що відносить до категорії Земель житлової забудови (Наказ Державного комітету земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 року). Враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок про те, що при передачі земельної ділянки [PERSON] Ясінянська селищна рада в порущшення ст. 20, 120 ЗК змінила її цільове призначення. Враховуючи наявну містобудівну документацію (належність даної земельної ділянки до земель промислових підприємств) на підставі ч.7 ст. 118 ЗК України, Ясінянська селищна рада взагалі не мала права надавати [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Таким чином, враховуючи, що відповідна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки, яка вилучалась у попередніх користувачів (ТОВ "Апогей" та ПМП "Іберус"), як така, що знаходиться під будівлями меблевої фабрики та призначена для їх обслуговування, вваєжає, що Ясінянська селищна рада в порушення ст. 20, 65 ЗК України змінила цільове призначення земельної ділянки та передала її у власність [PERSON] Згідно правовстановлюючих документів, він [PERSON] придбав у власність комплекс будівель меблевої фабрики за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, які є промисловими об"єктами відповідно до їхнього призначення. Відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів (надалі - Правила), затверджених Наказом Міністерства охорони здоров"я України від 19 червня 1996 року № 173 (Додаток 4). меблеві підприємства відносяться до V Класу небезпеки. Для даного виду підприємств санітарно - захисна зона встановлюється в розмірі 5-ти метрів. Земельна ділянка, яка надана у власність [PERSON], знаходиться на відстані менше 2 метрів від будівлі меблевої фабрики позивача та входить до складу земельної ділянки, яка призначалась для її обслуговування у попередніх користувачів. Таким чином, невідповідність розміщення переданої [PERSON] земельної ділянки вимогам містобудівної документації та державним санітарним нормам і правилам є підставою для визнання незаконним і скасування рішення Ясінянської селищної ради щодо надання такої у власність та визнання недійсним свідоцтва про право власності на неї. На підставі викладеного просив визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради щодо передання у власність (затвердження проекту землеустрою) [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270 загальною площею 0,01 га, з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. Визнати недійсним свідоцтво про право власності №46327999, видане Державним реєстратором Державної реєстраційної служби [PERSON] від 26.10.2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, загальною площею 0,01 га, з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. 16.12.2016 року (реєсрація канцелярією суду) представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову щодо вимоги про визнання незаконним і скасування рішення Ясінянської селещної ради про передачу земельної ділянки у власність та визнання неналежним відповідача. У даній заяві просить визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради №1393 від 13.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270 у власність [PERSON] загальною площею 0,01 га, за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. Визнати недійсним свідоцтво про право власності №46327999, видане Державним реєстратором Державної реєстраційної служби [PERSON] від 26.10.2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, загальною площею 0,01 га, за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. Визнати неналежним відповідача Державного реєстратора Рахівської міської ради [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові та заяві про зміну позовних вимог. Просять змінений позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В своїх показах зазначив, що селищна рада виносячи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального гаражного будівництва в смт. Ясіня, вул. Визволення, б/н, [PERSON] діяла у межах своїх повноважень. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не подавав. Ухвалою суду від 20 жовтня 2016 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, загальною площею 0,01 га, що знаходиться за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян вирішуються судами. Судом встановлено, що відповідачу, [PERSON] рішенням Ясінянської селищної ради сорок другої сесії VІ скликання від 13 жовтня 2015 року №1393 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального гаражного будівництва та надано у власність земельну ділянку площею 0,01 га з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, що розташована в смт. Ясіня, вул. Визволення, б/н. На підставі цього рішення відповідачу [PERSON] державним реєстратором Державної реєстраційної служби [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно №46327999 від 26.10.2015 року на право власності на земельну ділянку розміром 0.01 га, з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, яка розташована за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва індивідуальних гаражів. Звертаючись з позовом до суду, позивач [PERSON] вказує на порушення його, як землекористувача права на користування земельною ділянкою яка знаходиться за адресою: смт. Ясіня, вул. Визволення, №55, Рахівського району Закарпатської області, яке на його ж думку полягало у виготовленні відповідачем [PERSON] Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №46327999 від 26.10.2015 року на земельну ділянку площею 0.01 га, яка останньому виділена на підставі рішення Ясінянської селищної ради від 13 жовтня 2015 року №1393 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №61872601 від 21.06.2016 року, позивач [PERSON] являється власником нерухомого майна - комплексу будівель меблевої фабрики загальною площею 4818,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: смт. Ясіня, вулиця Визволення, 55 Рахівського району Закарпатської області. Дане нерухоме майно, позивач [PERSON] придбав на прилюдних торгах (аукціоні) 30.04.2015 року. Державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000071 стверджується той факт, що попереднім користувачем земельної ділянки, на якій знаходяться придбані позивачем обєкти нерухомого майна за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області було Товариство з обмеженою відповідальністю «Апогей». Загальна площа земельної ділянки, що перебувала в користуванні згідно акту складала 2,5 га. 9 грудня 2005 року ТОВ «Апогей» відчужив комплекс будівель меблевої фабрики за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області на користь ПМП «Іберус» на підставі Договору купівлі-продажу № 2843 від 09.12.2005 року. У звязку із продажем нерухомого майна, рішенням Ясінянської селищної ради № 500 від 09.10.2007 року (копія додається), частину земельної ділянки, площею 1,0 га, на якій безпосередньо знаходяться відповідні обєкти, вилучено у ТОВ «Апогей» та віднесено у землі запасу селищної ради. Одночасно, наступним Рішенням (№ 501 від 09.10.2007 року) цієї ж сесії Ясінянською селищною радою надано дозвіл на розроблення проекту відведення відповідної земельної ділянки в оренду для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики новому власнику ПМП «Іберус» . Додатково, рішенням сесії Ясінянської селищної ради № 1154 від 24.02.2009 року за згодою ТОВ «Апогей» вилучено в землі запасу селищної ради земельну ділянку площею 0,50 га за адресою вул. Визволення, 55, смт. Ясіня, Закарпатської області з подальшою передачею їх ПМП «Іберус». Таким чином, загальна площа земельної ділянки для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики, право на оформлення якої Ясінянська селищна рада надала власнику даних будівель ПМП «Іберус» склала 1,5 га. Судом встановлено, що позивач звертався до Ясінянської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для виділення у власність (оренду) земельної ділянки площею 1,0721га. за адресою смт. Ясіня, вул. Визволення, 55, Рахівського району Закарпатської області для обслуговування комплексу будівель меблевої фабрики. Однак рішенням Ясінянської селищної ради №169 від 24 березня 2016 року «Про розгляд заяви ФОП [PERSON] мешк. с. Чорна Тиса, вул. Центральна, № 70» відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки в оренду площею 1,0721 га. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У статті 125 ЗК України зазначено про те, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеній в постанові від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16 при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднані з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об"єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об"єкти. Це правило стосується і випадків коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об"єкта права власності. Враховуючи те, що позивач [PERSON] отримав право користування спірною земельною ділянкою ще 30.04.2015 року, коли придбав у власність комплекс будівель меблевої фабрики, а відповідач [PERSON], в свою чергу отримав рішення про затвердження проекту землеустрою на відповідну земельну ділянку вже 13.10.2015 року суд вважає, що Ясінянською селищною радою при прийнятті оскаржуваного рішення порушено вимоги ст.ст. 120, 125 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Крім того, судом достовірно встановлено, що згідно генерального плану смт. Ясіня, призначення земельної ділянки за адресою смт. Ясіня, вул. Визволення, 55 територія промислових підприємств. Державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000071 та рішеннями Ясінянської селищної ради № 501 від 09.10.2007 року та № 1154 від 24.02.2009 року, стверджується той факт, що цільове призначення спірної земельної ділянки для обслуговування будівель меблевої фабрики, що відноситься до категорії Земель промисловості. Відповідно до ст. 66 ЗК України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Землі промисловості можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених в установленому порядку державних норм і проектної документації, а відведення земельних ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння. Статею 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок комунальної власності провадиться органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок може здійснюватись виключно відповідно до вимог закону та у встановленому порядку, порушення якого має наслідком скасування таких розпоряджень (стаття 21 ЗК України). Як встановлено з рішення Ясінянської селищної ради від 13 жовтня 2015 року №1393 цільове призначення земельної ділянки, наданої у власність відповідачу [PERSON] для індивідуального гаражного будівництва, що відноситься до категорії Земель житлової забудови (Наказ Державного комітету земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 року). У зв"язку з наведеним суд приходить до висновку, що Ясінянська селищна рада надавши у власність відповідачу [PERSON] спірну земельну ділянку та змінивши цільове призначення земельної ділянки порушила вимоги ст. ст. 20, 65 ЗК України. Більше того, судом 30 березня 2017 року під час виходу на місце розташування спірної земельної ділянки було встановлено, що спірні земельні ділянки, одна з яких виділена Ясінянською селищною радою відповідачу [PERSON] знаходиться на відстані менше 2 метрів від нерухомих об"єктів меблевої фабрики позивача [PERSON] Крім того, на одній з виділених земельних ділянок знаходиться резервуар для води, а також каналізація меблевої фабрики. Також на місці було встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані лісоматеріали та грузова техніка впритул до будови позивача. Як уже зазначалося вище, позивач придбав у власність комплекс будівель меблевої фабрики за адресою: смт. Ясіня, вул. Визволення, №55, Рахівського району Закарпатської області, які є промисловими об"єктами відповідно до їхнього призначення. Частиною 2 ст. 65 ЗК України, порядок використання земель промисловості встановлюється законом. Відповідно до ст. 112 ЗК України, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти встановлюються охоронні зони. Статею 114 ЗК України передбачено, що навколо об'єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об'єктів від територій житлової забудови створюються санітарно-захисні зони. Правовий режим земель санітарно-захисних зон визначається законом. Відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров"я України від 19 червня 1996 року №173, меблеві підприємства відносяться до V Класу небезпеки. Для даного виду підприємств санітарно-захисна зона встановлюється в розмірі 50-ти метрів. При цьому частина 2 статті 114 ЗК України зазначає, що у межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об'єктів, об'єктів соціальної інфраструктури та інших об'єктів, пов'язаних з постійним перебуванням людей. Таким чином, враховуючи те, що земельна ділянка, яка надана у власність [PERSON], знаходиться на відстані менше 2 метрів від будівлі меблевої фабрики позивача та входить до складу земельної ділянки, яка призначалась для її обслуговування у попередніх користувачів, суд вважає, що Ясінянська селищна рада виносячи рішення про надання у власність відповідачу [PERSON] спірної земельної ділянки порушила вимоги містобудівної документації та державні санітарні норми, що є однією з підстав для визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської сільської ради №1393 від 13.10.2015 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що рішення Ясінянської селищної ради №1393 від 13.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270 у власність [PERSON] загальною площею 0,01 га, за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, є незаконним, а значить підлягає скасуванню. У відповідності до ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 13 листопада 2013 року у справі № 6-123цс13. Враховуючи вище наведені норми закону та правову позицію Верховного суду України, суд приходить до висновку, що Свідоцтво про право власності №46327999, видане Державним реєстратором Державної реєстраційної служби [PERSON] від 26.10.2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:09:002:0270, загальною площею 0,01 га, з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться за адресою вул. Визволення, смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, слід визнати недійсним. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. У відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, скасовує заходи забезпечення позову. Враховуючи, що ухвалою Рахівського районного суду від 20 жовтня 2016 року, було винесено ухвалу про забезпечення позову, суд у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України скасовує заходи забезпечення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved