Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернувся з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» (надалі також - відповідач) в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по договору строкового вкладу №263067138051 від 01.11.2013 року в розмірі 10 000,00 Євро, відсотки в розмірі 98.51 Євро, неустойку в розмірі 540,07 грн., а також стягнути з відповідача 20 000, 00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 2 000, 00 грн понесених витрат на надання правової допомоги. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з договору банківського вкладу, в частині повернення суми вкладу після закінчення строку договору. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що позивач переживав значні психологічні та моральні страждання через неповернення банком сплачених в рахунок внесення на депозитний рахунок коштів, які привели до порушень його прав на достатній життєвий рівень внаслідок чого він повинен був докладати значних зусиль для відновлення порушеного ритму та укладу життя, відсутність матеріальних коштів на купівлю товарів необхідних для нормального життєвого функціонування, переживань щодо можливої втрати грошових коштів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнення, просив стягнути з відповідача основну суму заборгованості в розмірі 10 000,00 Євро, відсотки в розмірі 98.51 Євро, 3 відсотки річних в розмірі 540,07 грн., а також стягнути з відповідача 20 000, 00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 2 000, 00 грн понесених витрат на надання правової допомоги. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив суму невиплаченого банківського вкладу та відсотків по ньому. В наданих письмових запереченнях від 14.07.2014р. представник банку вказав, що кошти не можуть бути виплачені у зв'язку з встановленими обмеженнями на повернення банківських вкладів та заперечив щодо відшкодування моральної шкоди та компенсації юридичних послуг, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №2630/67/138051 (далі за текстом - договір), згідно якого позивач здійснив банківський вклад на депозитний рахунок в сумі 10000 Євро, а відповідач прийняв його та зобов'язався виплатити відсотки в розмірі 8,65% річних (п. п. 1.2., 4.3.2. договору). Відповідно до квитанції №4083 від 01.11 2013р. позивачем було внесено на рахунок Банку 10 000,00 Євро. Як вбачається з викладеного, позивач виконав умови договору в повному обсязі. Відповідно до п.1.2. Договору процентна ставка (річних) складає 8, 65%. Відповідно до п.4.3.2. Банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму складу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами пункту 1.1 Договору Банк приймає від Вкладника грошові кошти на строк з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року. Судом встановлено, що 12.05.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми вкладу готівкою в сумі 10 000,00 Євро (а.с.13). Вимога позивача залишилась не виконаною, а тому суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 01 травня 2014 року в повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти по депозиту в розмірі 10 000,00 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.07.2014 року становить 159 010 (сто п"ятдесят дев"ять тисяч десять) грн. 49 коп Крім того, згідно п. п.2.4 Договору, з відповідача підлягає стягненню відсотки за період з 01.05.2014 року по 10.06.2014 року в сумі 98, 51 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.07.2014 року становить 1 566 (тисяча п"ятсот шісдесят шість) грн. 41 коп., а саме: 10 000, 00 * 41(кількість днів)*8,65360, що підтверджується наданим розрахунком позивача. Згідно з ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням того, що на момент винесення рішення відповідач не виконав умови вказаного договору, з урахуванням заявлених вимог позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по договору строкового вкладу в сумі 10 000 (десять тисяч) Євро 00 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.07.2014 року становить 159 010 (сто п"ятдесят дев"ять тисяч десять) грн. 49 коп., відсотків у сумі 98 (дев"яносто вісім) Євро 51 цент, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.07.2014 року становить 1 566 (тисяча п"ятсот шісдесят шість) грн. 41 коп., 3 відсотки річних у сумі 540 (п"ятсот сорок) грн. 07 коп. Що стосуються вимоги позивача про відшкодування йому завданої відповідачем моральної шкоди, суд враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, вважає заявлену вимогу в цій частині необґрунтованою. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача частково в сумі 1000,00 грн. (300,00 грн. за консультацію + 700,00 грн. за складання процесуальних документів), що підтверджується наяними в матеріалах доказами, без врахування 1000,00 грн за представництво в суді, оскільки представник позивача не приймав участі в судовому розгляді справі. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1611, 17 грн. судового збору.

Outcome: partial