Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 20.05.2011 року та стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їх з відповідачем спільне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з травня 2016 року. Крім того, вказала, що син знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на його утримання відповідач не надає. Посилаючись на те, що відповідач працює, але офіційно не працевлаштований, просила стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що відповідач наразі офіційно не працює, має разові доходи близько 2500 грн на місяць, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2011року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №542 (а.с.4). Також встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що проживає разом з матір"ю (а.с.5). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не веде, дитина проживає разом з матір"ю, що представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалось. Враховуючи, що спору в частині розрвання шлюбу та місця проживання дитини між сторонами немає, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 СК України, а дитину залишити на проживання разом з матір"ю. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Положеннямист.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.1ст. 182 СК, розяснень, які містяться в п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обовязку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров"я, інвалідом не являється, інших осіб на утриманні не має, що представником відповідача в засіданні не заперечувалося. Згідно зіст.7 Закону«Про Державний бюджет України на 2016 рік» затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років у розмірі: з 1 січня - 1167грн., з 1 травня - 1228грн., з 1 грудня - 1313грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1455грн., з 1 травня - 1531грн., з 1 грудня - 1637грн. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифiковано Постановою ВР N 789-12 вiд 27.02.91), дiти мають право на особливе пiклування i допомогу; першочергова увага повинна придiлятися якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини; дитинi необхідно забезпечити такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв, i з цiєю метою вживати всi вiдповiдні заходи; кожна дитина має право на рiвень життя, необхiдний для фiзичного, розумового, духовного, морального i соцiального розвитку. Батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини". А тому, враховуючи вищенаведені норми закону, виходячи з принципу рівних обов"язків батьків щодо дітей, необхідності в придбанні продуктів харчування, одягу, лікуванні та розвитку дітей, та забезпечення мінімальних потреб дитини, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 700 грн. За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати та судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., що був понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: partial