Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

13.06.2018 позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкуванняза законом та зобов`язати Чуднівську районну державну адміністрацію Житомирської області виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) із земель запасу Чуднівської міської ради Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) члена КСП «Дружба», розташовану на території Чуднівської міської ради Житомирської області. Позивач вважає, що її покійна мати мала право на земельну частку (пай) як пенсіонер, яка раніше працювала в КСП «Дружба» та була членом цього підприємства, мати позивача не була включена до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю, яка знаходилась у колективній власності КСП «Дружба». В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Представник Чуднівської міської ради Житомирської областіЛопоха В.Є. до суду подав відзив, згідно якого вважає міську раду неналежним відповідачем по справі, просить справу розглядати без участі представника міської ради, одночасно зазначив, що при прийнятті рішення у справі покладається на розсуд суду. Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області не забезпечила участь представника у судовому засіданні, про причини нез`явлення представника до суду не повідомила. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області від 27.06.2012 (а.с.5). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, то спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 529 ЦК УРСР 1963 року визначено першу чергу спадкоємців за законом, згідно якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводились, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53842278 від 27.10.2018, наданою на запит суду Чуднівською державною нотаріальною конторою (а.с.31). В матеріалах справи докази прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] відсутні. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Верховний Суд України у листі від 29.10.2008 року № 19-3767/0/8-08 надав роз`яснення «Щодо розгляду земельних спорів», де у пункті 6 вказав, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно: а) перевіряти наявність підстав права на земельну частку (пай), передбачених Указом № 720/95. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, сільськогосподарському кооперативі чи сільськогосподарському акціонерному товаристві, а про наявність трудових відносин з ними; б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї; в) з`ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Позивачем надано копію трудової книжки колгоспника [PERSON] колгоспу "імені Комінтерна", яка містить виправлення і закреслення прізвища та року народження. Трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, а про наявність трудових відносин з ними. Належних та допустимих доказів на підтвердження членства спадкодавця в КСП «Дружба» позивачем не надано. Статут КСП «Дружба» наданий не був, клопотання про його витребування не заявлялися. Судом встановлено, що державний акт на право постійного користування землею КСП «Дружба» Чуднівської селищної ради Чуднівського району Житомирської області виданий 16.02.1994, в доданому до державного акту списку [PERSON] не значиться (а.с. 7-10). До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) не входить, оскільки на момент відкриття спадщини право на земельну частку (пай) спадкодавцю не належало, спадкодавець померла до видачі державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. З урахуванням вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed