Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що 25 серпня 2011 року уклав з відповідачкою договір про навчання, за яким остання зобов"язалася вносити плату через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняні семестри кожного року. Вартість освітньої послуги у загальному розмірі складає 18 000 грн. за 4 роки. На виконання умов вказаного договору [PERSON] наказом №598-с від 25.08.2011 року було зараховано на навчання до університету, а в послідовності відраховано за невиконання графіку навчального плану за наказом №615-с від 04.07.2014 року. За період навчання відповідачка допустила заборгованість за фактично отримані навчальні послуги у розмірі 1650 грн., на вимогу про добровільну сплату заборгованості не реагує, а тому просить стягнути з неї заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, згідно адресованої суду письмової заяви просила розглядати справу у її відсутність, позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, що виникають з договірних. Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2011 року між Херсонським національним технічним університетом і [PERSON] було укладено типовий договір №26 про навчання, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра за напрямом підготовки «Фінанси і кредит» за заочною формою навчання, а відповідач, в свою чергу, зобов'язалася виконувати навчальну програму і сплачувати кошти за навчання через установи банку кожного семестру до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестр кожного року в розмірі 18 000 грн. за весь період навчання, що підтверджується копією договору (а.с. 5). Наказом №598-С від 25 серпня 2011 р. [PERSON] було зараховано до університету (а.с.6), а за наказом №615-С від 04 липня 2014 року - відраховано за невиконання навчального плану. За заявою відповідачки від 20 жовтня 2012 року на ім"я ректора університету за укладення шлюбу її прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Зобов'язання по сплаті за навчання згідно умов укладеного договору [PERSON] не виконала, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 14 липня 2015 року складає 1650 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.10). Лист-претензія позивача від 12 березня 2015 року про погашення боргу по оплаті за навчання залишилася відповідачкою без реагування (а.с.11). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ст.ст.901,903,907 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Враховуючи, що відповідачку відраховано з інституту за невиконання навчального плану, зобов"язання за договором по оплаті за навчання нею виконані не в повному обсязі, у зв"язку з чим виникла заборгованість у сумі 1650 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Вище вказані обставини відповідачка не заперечила, позов визнала. За такого позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: approved