Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що ПАТ "Київобленерго" являється постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Позивач вказував на те, що особовий рахунок на використання електроенергії у квартирі [ADDRESS] відкрито на ім»я відповідачки [PERSON], яка всупереч п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не зверталася до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Позивач вказував на те, що 10.12.2008 року, 19.08.2009 року та 25.02.2013 року постачання електроенергії до помешкання відповідачки припинялося за борги. 07.03.2014 року технічною перевіркою працівниками енергопостачаль ника у відповідачки було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, а саме: самовільне підключення до електричної мережі ЖЕК №6 без порушення схеми обліку після відключення за борги, про що було складено акт № К 027626. Позивач посилався на те, що відповідно до п. 36 Правил користування електричною енергією для населення, відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику та згідно п. 53 ПКЕЕН, а також у відповідності з підпунктом 4 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 641,42 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідачки на свою користь вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 641,42 грн., а також 243 грн. 60 коп. судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Позивачка була присутня в судових засіданнях 30.04.2015 року та 15.05.2015 року, давала суду пояснення та заперечувала позов. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована 13.08.2013 року за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, які містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні було встановлено, що особовий рахунок на використання електроенергії по квартирі [ADDRESS] відкритий на ім»я [PERSON] Наведене підтверджується копією особової картки споживача та поясненнями сторін. Судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем не укладався договір про користування електричною енергією, хоча фактично саме відповідачка користується електроенергією за вищевказаною адресою. При вирішенні вказаного позову суд виходив з наступного. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціо нального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачан ня, централізоване опалення тощо/. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 /зі змінами/, споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об"єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. Отже, з вищевикладеного суд робить висновок про те, що необхідність укладення договору про надання послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов"язок, а не як право споживача. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не зверталася до позивача для укладення договору про користування електричною енергією в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні також встановлено, що 10.12.2008 року позивачем було припинено постачання електроенергії до квартири [ADDRESS] за борги, що передбачено п. 35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, де вказано, що Енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил. 19.08.2009 року позивачем було відключено постачання електроенергії до квартири [ADDRESS], оскільки після відключення електропостачання до вказаної квартири 10.12.2008 року відповідачем без оплати витрат на повторне підключення, що передбачено п. 36 вказаних Правил, було вчинене самовільне підключення до електричної мережі, що передбачено п. 35 вищевказаних Правил користування електричною енергією для населення, де вказано, що Енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі. Наведене підтверджується матеріалами справи. 25.02.2014 року позивачем було відключено постачання електроенергії до квартири [ADDRESS], оскільки після відключення електропостачання до вказаної квартири 19.08.2009 року відповідачем без оплати витрат на повторне підключення, що передбачено п. 36 вказаних Правил, було вчинене самовільне підключення до електричної мережі, що передбачено п. 35 вищевказаних Правил користування електричною енергією для населення, де вказано, що Енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі. Наведене підтверджується копією завдання на перевірку, показами свідка [PERSON] Судом також встановлено, що технічною перевіркою 07.03.2014 року працівниками позивача за місцем проживання та реєстрації відповідачки: [ADDRESS] було виявлено порушення п. 36 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі власника мереж (ЖЕК 6) без порушення схеми обліку. Споживача відключали за борги на клемах лічильника 25.02.2014 року. Споживач самовільно підключився, за підключення не сплачено, пломба встановлена при відключенні 20082653, про що було складено акт про порушення від 07.03.2014 року № К 027626. З вказаного акту вбачається, що він був складений в присутності власника квартири [PERSON], яка в зауваженнях споживача до складеного акта №к 027626 вказала, що про відключення не знала, була відсутня, про підключення не знала, також була відсутня. Наведене підтверджується копією цього акту, поясненнями сторін. Відповідачка [PERSON] 17.03.2014 року була присутня на засіданні комісії по розгляду акту №К 027626 від 07.03.2014 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача і в протоколі №0140 від 17.03.2014 року [PERSON] писала свої пояснення щодо порушення, а саме: не було, я не бачила ні одного акта і не розписувалася за відключення ел. енергії. Наведене підтверджується копією протоколу №0140 від 17.03.2014 року та пояснен нями учасників процесу. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта про порушення від 07.03.2014 року № К 027626 у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 / в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/, до сплати відповідачці було нараховано 641,42 грн., що вбачається з наданого позивачем розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, копії протоколу №0140 від 17.03.2014 року засідання комісії по розгляду акту №К 027626 від 07.03.2014 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача. Вирішуючи вказаний спір, суд також керувався наступним. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст.26 цього Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії мож ливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додер жуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Спожи вач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. В п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постано вою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, роз'яснено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. За п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов"язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об"єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. В п.53 вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопоста чальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий зали шається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно до п. 35 вказаних Правил, Енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі. В п. 36 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, вказано, що відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Згідно п.37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Як вказано вище в рішенні, проведеною перевіркою було виявлено самовільне підключен ня елекстроустановок до електричної мережі власника мереж (ЖЕК 6) без порушення схеми обліку в квартирі [ADDRESS], що є порушенням Правил користування електричною енергією, за що споживач повинен нести відповідальність, а саме: відшкодувати спричинені позивачу збитки. Порядок визначення вартості електричної енергії врегульований вищевказаною Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 /в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/. Згідно до п.3.1.4 вищезазначеної Методики, до порушень ПКЕЕН віднесено, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми облі ку У відповідності до пунктів 3.1.4, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року №562, позивачем була нарахована сума до сплати 641,42 грн. Наведене підтверджується розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії і вказаний розрахунок проведено у відповідності з вимогами діючого законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із споживача електричної енергії- відповідачки [PERSON] необхідно стягнути збитки заподіяні порушенням Правил користування електричною енергією, оскільки у квартирі [ADDRESS], де проживає та зареєстрована [PERSON] було виявлено вищевказане порушення Правил користування електричною енергією. А тому, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, і суд вважає, що з відповідачки на користь ПАТ "Київобленерго" належить стягнути збитки, заподіяні порушенням Правил користування електричною енергією в сумі 641,42 грн. згідно до наданого позивачем розрахунку акту №К 027626. Суд також вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на підставі ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки про те, що 10.12.2008 року, 19.08.2009 року та 25.02.2013 року позивачем не проводилося відключення електропостачання до її вищевказаної квартири і у неї весь час була електрична енергія в квартирі, а також про те, що нею не здійснювалося самовільне підключення до електричної мережі, оскільки суд вважає, що вказані заперечення позивачки спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами. Крім вказаного, відповідачка не надала суду належних та безспірних доказів на підтвердження своїх заперечень. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1,26,27 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 13,19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 162 ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електро енергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 /в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/, ст.ст. 10,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved