Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ним та ТОВ "УніКредит Банк" правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013142. Відповідно до умов якого відповідач в порядку та на умовах визначених цим Договором, взяв на себе зобов'язання надати Позичальнику - позивачу по справі, кредитні кошти в розмірі 69 979 ,00 (шістдесят девять тисяч девятсот сімдесят девять) доларів США 00 центів, а Позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням, повернути (погасити) Кредит а також, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 11,5% (одинадцять цілих пять десятих) процентів річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.Кредит надається строком на 20 (двадцять) років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше «29» травня 2028 року (включно). Кредитні кошти призначені для придбання квартири № 65 (шістдесят пять), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївка Борщагівка, вул. Південна, буд. 15. Згідно з п.1.4. Договору, надання кредиту здійснюється одноразово, шляхом зарахування суми кредиту через позичковий рахунок на поточний/картковий рахунок Позичальника № [NUMBER], відкритий в «УніКредит Банк» ТзОВ, код Банку 26080255, МФО 300744 протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання Позичальником всіх умов, зазначених в п 1.5 п.1.5 цього Договору. Відповідно до умов п.2.10. кредитного Договору за надання кредиту Позичальник сплачує Банку одноразову комісійну винагороду за надання кредиту в національній грошовій одиниці України до моменту видачі кредиту у розмірі 1% (один) від суми, що становить 3 393,98 грн. (три тисячі триста дев'яносто три гривні 98 копійок) шляхом забезпечення наявності грошових коштів на Пов'язаному рахунку. «29» травня 2008 року між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір № MRTG-000000013142/S та Договір поруки № MRTG-000000013142/Р. Вважає вказаний договір кредиту таким, що укладений з суттєвим порушенням істотних умов Договору встановлених законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, які необхідні для його укладення, з використанням нечесної підприємницької практики всупереч існуючих норм і вимог діючого Законодавства України, та грубо порушує охоронювані Конституцією і Законами України права та інтереси споживача фінансових послуг, і водночас, завдає йому значної шкоди. За таких умов, зазначені порушення Банком вимог Закону та прав Позичальника як Споживача, мають бути припинені, а укладений з використанням такої практики правочин, має бути визнаний судом недійсним. ПАТ "Укрсоцбанк", як правонаступник ТОВ "УніКредит Банк" в свою чергу, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованності за договором кредиту в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21.08.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON], було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013142. В забезпечення виконання даного договору між Банком та відповідачем [PERSON], було укладено Договір поруки № MRTG-000000013142/Р, у відповідності до якого, відповідач зобов"язався перед позивачем у повному обсязі відповідати за виконання відповідачем зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Кредитним договором. Свої зобов"язання Банк виконав повністю та належним чином. Відповідачем було порушено умови кредитного договору в результаті чого виникла заборгованність, яка станом на 09.03.2016 року становить 57728,24 дол. США. листи вимоги відповідачами були проігноровані. За клопотанням представників [PERSON], ухвалою Фастівського міськрайонного суду вказані позови об"єднанні в одне провадження. Представники [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за позовом [PERSON], підтримали і надали покази аналогічним викладеним в позовній заяві. Проти позовних вимоги Банку заперечили та просили в їх задоволенні відмовити. Представник Банку позов [PERSON], не визнав і вважає його необгрунтованим та безпідставним, а також просить суд застосувати строк позовної давності. Що стосується позову Банку позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. [PERSON], в судове засідання не з"явився про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час слухання справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного. Так, судом встановлено, що 29 травня 2008 року між ТОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013142. Відповідно до умов п. 1.1 Договору, відповідач в порядку та на умовах визначених цим Договором, взяв на себе зобов'язання надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 69979,00 дол. США, а позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням, як це встановлено в п. 1.3 цього Договору та повернути Кредит а також, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 11,5 % річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно з умовами п 1.2 Договору, кредит надається строком на 20 років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 29 травня 2028 року. Кредитні кошти призначені для придбання квартири [ADDRESS]. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором про іпотечний кредит між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № MRTG-000000013142/S від 29.05.2008 року, предметом іпотеки за цим Договором є квартира [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченим 29.05.2008 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, за реєстровим № 4689. 29.11.2013 року між ПАТ «Унікредит Банк» та Боржником було укладено Угоду про внесення змін та доповнень № Р1 до Кредитного договору, відповідно до якої боржнику було повідомлено про реорганізацію ПАТ «Унікредит Банк», шляхом його приєднання до ПАТ «Укрсоцбанк». Вказаною Угодою про внесення змін та доповнень № Р1 до Кредитного договору було також узгоджено безспірний залишок заборгованості за Кредитом у сумі 51097,88 дол. США. 30.12.2013 року на підставі рішення Загальних Зборів Акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» та рішення єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого до ПАТ «Укрсоцбанк» були передані все майно, майнові права та обов'язки, активи та капітал ПАТ «Унікредит Банк». З метою забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № MRTG-000000013142 /Р, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Кредитним договором (п 1.1). Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків. Нарахування та сплата процентів за Кредитним договором здійснюється відповідно до п. 2.4 та п. 2.4.1 Кредитного договору з урахуванням всіх змін та доповнень до нього. Ст. 546 ЦК України визначено. що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 30.08.2016 року позовні вимоги у справі № 381/3042/15-ц, провадження № 2/381/62/16 за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року з позовними вимогами у справі № 381/3360/16-ц, провадження № 2/381/1262/16 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту об'єднано в одне провадження. Позивач [PERSON] в своєму позові вказує на той факт, що він був позбавлений можливості вносити зміни до змісту кредитного договору, щодо істотних умов договору та відсоткової ставки і при його укладанні мав можливість погодитись лише на ті умови, які були запропоновані йому Банком і крім того, при укладанні кредитного договору, Банк вів нечесну підприємницької практику. Підтвердженням зазначеного є, зокрема, не повідомлення йому, як споживачу фінансової послуги, ні до підписання кредитного договору, ні у його змісті всієї достовірної та об'єктивної інформації про умови кредитування та істотні умови кредитного договору, що був ним підписаний. Банк в своєму позові зазначає, що станом на 09.03.2016 року (дата складання розрахунку вимог Кредитора) за відповідачами рахується заборгованість, в сумі 57728,24 дол. США, що еквівалентно 1529632,74 грн. (курс НБУ Долар США станом на 09.03.2016 року 26.4971), а саме: сума заборгованості за кредитом - 49327,00 дол. США (1307023,93 грн.), сума заборгованості за відсотками - 6349,35 дол. США (168239,45 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 442,08 дол. США (11713,77 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1609,82 дол. США (42655,60 грн.). Про існуючу заборгованість відповідачу [PERSON] було направлено 07.06.2016 року за вих. № 08.305-186/8137 вимогу про усунення порушень виконання зобов'язань, однак вона була проігнорована та виконана не була, що призвело до звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вимогами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору. умови. що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пункту 1.3 договору про іпотечний кредит (Предмет договору), кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання квартири, за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Отже, з умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для придбання квартири. Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно п. 2. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місце знаходження банку; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значені та грощовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотapiyca, страховика, оціюнювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями15 і 23 цього Закону. Під час розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи з метою підтвердження фактів і обставин викладених в позовній заяві. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 27.11.2015 року клопотання задоволено і призначено судово-економічну експертизу, за результатами проведення якої 20.07.2016 року до суду надійшов висновок експерта № 1801 від 02.07.2016 року судово-економічної експертизи. Висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі, оскільки містить інформацію щодо предмету доказування. Зокрема, як вбачається із вказаного висновку вбачається, що внаслідок документального недотримання п.3.2. «.Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» Затверджених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007 року, додаток №2 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008р. не містить інформації щодо повної вартості всіх платежів, а саме: суми страхових платежів, які вказані у додатку №2 "Попередній розрахунок сукупної вартості кредиту" до договору про іпотечний кредит не відповідають сумам, які зазначені у договорі добровільного страхування заставного майна та платежів пов'язаних з оформленням договору купівлі-продажу. Також, встановлено, що за даними п.1.1. договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року процентна ставка за користування кредитних коштів становить 11,50%. У додатку №2 «Попередній розрахунок сукупної вартості кредиту» до договору про іпотечне кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року зазначено, що реальна процентна ставка становить 12,91%, абсолютне значення подорожчання кредиту становить 115921,37 грн. Реальна процентна ставка на момент укладання договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року, складає 123446,13 дол. США (598713,72 грн.) та вищим від абсолютного значення подорожчання кредиту зазначеного у додатку № 2 до договору про іпотечний кредит. При виконанні розрахунку в національній валюті, з урахуванням курсу НБУ по відношенню гривні до долара США, за період з 29.05.2008 року по 28.02.2015 року, з застосуванням наступних періодах офіційного курсу долара США станом на 28.02.2015року, при умові що перераховані Позичальником кошти у день укладення кредитного договору (29.05.2008 р), пов'язані з отриманням та обслуговуванням кредиту за договором № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року реальна процентна ставка за договором про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року складає 33,50%. Абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року, складає 1815365,64 грн. Щомісячні платежі, виходячи з умов передбачених договором про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року на момент його укладення, складають: від 754,00 дол. США (3656,90 грн.) до 1200,19 дол. США (5820,92 грн.). При здійсненні Позичальником платежів за офіційним курсом НБУ по відношенню гривні до долара СІІІА, в період з 29.05.2008 року по 28.02.2015 року, з застосуванням в наступних періодах офіційного курсу долара США станом на 28.02.2015 року, щомісячні платежі по говору про іпотечний кредит № MRTG-000000013142 від 29.05.2008 року на момент його укладення, складають: від 3652,00 грн. до 26451,70 грн. Згідно ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до п.2.1.Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (банки зобовязані перед укладанням кредитного договору надати споживачу у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Пунктами 3.1., 3.3 цієї Постанови передбачений обовязок банків в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, тощо. Банки зобовязані зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача, а також визначити її в процентному значенні у вигляді реальної процентної ставки за наведеною в цій Постанові формулою, а також вказати абсолютне значення подорожчання кредиту. Згідно п. 3.1 Правил банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України. На банки покладається також обов'язок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил). Згідно п.3.4 розділу 3 Правил, Банки зобовязані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обовязкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, субєктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. В даному випадку Банк в односторонньому порядку завищив реальну процентну ставку тим самим приховав частину інформації від клієнта, щодо реальної процентної ставки. Відповідно до ч.2ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Верховний суд України у постанові від 11.09.2013 року по справі № 6-40цс13 висловив правову позицію, що з аналізу ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1, ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов»язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. В своєму рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Таким чином, із встановлених судом обставин, наданих сторонами доказів, слідує, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків, які завдають шкоди становищу споживача. Враховуючи викладене суд відмовляє Банку у задоволені його вимог висунутих до відповідачів про стягнення солідарної заборгованості за договором кредиту. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що при встановлених обставинах є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання недійсним кредитного договору. Представником ПАТ «Укрсоцбанк" заявлено про застосування строку позовної давності але суд вважає дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. При цьому початок перебігу строку позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення справ особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої право в примусовому порядку через суд. Така позиція викладена у постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.09.2009 р. «Про судове практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (п. 28). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або не повної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, позичальник здійснював свої зобов»язання ануїтетними платежами, а тому він не знав і не міг знати про порушення своїх прав до моменту ознайомлення зі складеним 01.07.2015 року висновком-розрахунком економічного дослідження. З огляду на викладене суд вважає, що строк на звернення відповідача з відповідними позовними вимогами не пропущено. Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно зі ст.1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Оскільки, [PERSON] не заявлено застосування правових наслідків недійсності кредитного договору, відповідно до ст.216 УК України суд не вбачає підстав щодо їх застосування. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved