Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

30.07.2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла їх матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якого уввійшла земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Малополовецької сільської ради, Фастівського району, Київської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкодавиця залишила заповіт, яким заповідала все належне їй майно позивачам. Позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а щодо вказаної земельної ділянки було відмовлено у видачі свідоцтва в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дану земельну дылянку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2019 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засідані представник позивачів позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи, повідомлений належним чином, надав письмову заяву де проти позову не заперечує та просив справу слухати у його відсутність. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши представника позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої уввійшли: житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.11.2005 року, видане виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, земельна ділянка площею 3,113 га, яка розташована на території Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 104221 виданого Сквирською райдержадміністрацією 03.03.2002 року та земельна ділянка площею 3,3200 га, кадастровий номер 3224984000:03:002:0068 , яка розташована на території Малополовецької сільської ради, Фастівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3211960972018 від 27.06.2018 року. Спадкодавиця залишила заповіт, посвідчений Марченко Г.М., секретарем виконавчого комітету Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 239, яким заповідала все належне їй майно рівними долями [PERSON] та [PERSON] позивачам по справі. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі звернулися з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі чого Савченко М.А. державний нотаріус Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області була заведена спадкова справа №311/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] та позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,113 га, яка розташована на території Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 липня 2019 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3200 га, кадастровий номер 3224984000:03:002:0068 , яка розташована на території Малополовецької сільської ради, Фастівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в зв"язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Перевіряючи доводи позивачів судом з"ясовано, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -3211960972018 від 27.06.2018 року містяться відомості про земельну ділянку площею 3,3200 га, кадастровий номер 3224984000:03:002:0068 , яка розташована на території Малополовецької сільської ради, Фастівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власником якої є [PERSON] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, а також Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії КВ № 0154885 зареєстрованого 14.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №567. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов підлягає задоволеню.

Outcome: approved