Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 09.01.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою відповідача підтверджується той факт що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідач. За умовами договору відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань по договору, на вимогу банку виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов`язання позичальника з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість є борговими зобов`язаннями. У разі непогашення позичальником боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік; у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов`язалась сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, а у разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. - сплатити банку пеню відповідно до встановлених тарифів. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, [PERSON] в порушення умов укладеного кредитного договору, ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України належним чином не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 21 грудня 2018 року становить 11518 грн. 96 коп., з яких 1985 грн. 97 коп. - тіло кредиту, 667 коп. 26 коп. - відсотки за користування кредитом, 7841 грн. 02 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 524 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 09.01.2015 року в розмірі 11518 грн. 96 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні, яке міститься в матеріалах справи, просить справу розглядати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.34). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача, суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.42), до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір від 9 січня 2015 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з анкети - заяви, пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, що становлять кредитний договір (а.с. 7, 8, 9-23). Відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. З даним договором вона була ознайомлена до його укладення та погодилась з його умовами, а також зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно самостійно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7). Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві, отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами у справі доведений належним чином. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочена назва - АТ КБ "ПриватБанк"). Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-23) передбачено право банка змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від позичальника про незгоду зі змінами, то вважається, що позичальник приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення позичальника. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надала право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Зміни до Умов та правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє позичальника про внесення змін шляхом використання різних каналів зв`язку (п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань по договору, на вимогу банка виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). За умовами договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в зазначені банком терміни (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Крім того, у випадку виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг). Під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов`язання позичальника з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість позичальника (п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктами 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення позичальником боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, які діють на дату нарахування. На боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п.2.1.1.12.13 даних Умов. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом позичальник сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком частці в разі невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг і разі незгоди зі зміною правил та/або тарифів банку відповідач зобов`язався звернутись в банк для розірвання укладеного договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 9 січня 2015 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 9 січня 2015 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 21 грудня 2018 року становить 11518 грн. 96 коп., з яких 1985 грн. 97 коп. - тіло кредиту, 667 коп. 26 коп. - відсотки за користування кредитом, 7841 грн. 02 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 524 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.6). Таким чином, факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, знайшов своє підтвердження у суді. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ "ПриватБанк"), не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надала відзиву на позов та доказів, які спростовують вимоги позивача. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що остання не погасила взятий нею кредит, не сплатила відсотків за користування кредитом, окрім того, їй нараховані штрафи за порушення строків платежів та пеня за виникнення прострочених зобов`язань. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 9 січня 2015 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 1985 грн. 97 коп., а заборгованість за пенею становить 7841 грн. 02 коп., що значно перевищує розмір збитків. Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Суд, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір пені із 7841 грн. 02 коп. до 1985 грн. 97 коп. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 9 січня 2015 року у розмірі 5663 грн. 91 коп., з яких 1985 грн. 97 коп. - тіло кредиту, 667 коп. 26 коп. - відсотки за користування кредитом, 1985 грн. 97 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 524 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова), що виникла станом на 21 грудня 2018 року, з урахуванням зменшеного судом розміру неустойки відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України. В іншій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial