Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просила суд визнати за нею право власності на садовий будинок № [NUMBER], що розташований в садівницькому товаристві "Соколовське" Соколовського масиву Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за законом після смерті батька. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 12 квітня 1983 року батьку позивача, [PERSON] на підставі рішення адміністрації і протоколу профкому № 1 Автоколони 2256 Житомирського обласного управління автомобільного транспорту виділена земельна ділянка № [NUMBER], площею 450 кв.м., яка розташована в садовому товаристві "Автотранспортник" (а.с.7) та видано дозвіл на будівництво на даній земельній ділянці садового будинку (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). Згідно довідки № 88 від 29 квітня 2014 року, виданої головою правління СТ "Соколовське", яке є правонаступником СТ "Автотранспортник" (а.с.64), [PERSON] являвся членом СТ "Соколовське" в товаристві "Автотранспортник", та володів ділянкою № [NUMBER] на якій побудований садовий будинок (а.с.11). Відповідно до прибуткового касового ордеру (а.с.12) [PERSON] в продовж періоду з 1990 року по 2008 рік сплачував на рахунок СТ "Автотранспортник" членські внески. Згідно довідки нотаріуса (а.с.65) позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що з 1983 року на вищевказаній земельній ділянці № [NUMBER] її батьком здійснювалось будівництво садового будинку загальною площею 31,1 кв.м., яким останній користувався до часу смерті. Також позивач зазначає, що після смерті батька вона завершила будівництво садового будинку та здійснила заходи щодо виготовлення технічного паспорта на нього (а.с.13-15), однак, в зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не оформив своє право власності на даний садовий будинок та відповідного правовстановлюючого документа не отримав, постановою нотаріуса від 25 грудня 2014 року (а.с.16) їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний садовий будинок. З огляду на це позивач вказує, що вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим шляхом, ані ж в судовому порядку, оформити документи на належне їй спадкове майно вона не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормами матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у їх сукупності, дає підстави суду дійти до висновку, що спадкодавець за життя був фактичним власником спірного садового будинку, однак належним чином документи на право власності за життя ним оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємицю прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що позивач має законне право на отримання у власність даного спадкового майна і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці після смерті батька, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Окрім зазначеного, так як позов підлягає до задоволення, згідно приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 250,21 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved