Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

ТзОВ "Вердикт Фінанс" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 28.12.2007 року Акціонерний комерційний банк "ТАС - Комерцбанк" павонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0201/1207/87-544. У відповідності до договору, банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 15 120,00 доларів США, на строк з 28.12.2007 року по 23.07.2010 року на умовах передбачених у Договорі, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. 02.02.2012 року ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником правонаступником АКБ "ТАС -Комерцбанк", та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", уклали Договір факторингу № 11. Відповідно до п. 2.1. Договору № 11, клієнт відповідно до умов даного Договору відступає Факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору № 11, з моменту відступлення клієнтом факторові прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов'язанні з ними права, зокрема, права вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Відповідно до умов вказаного правочину первісний кредитор відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача, що підтверджується реєстром заборгованості боржників. 16.10.2009 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений договір поруки № 0201/1207/87-544-Р-1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] є поручителем відповідача [PERSON] та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за кредитним договором. Однак, станом на 30.04.2014 року ні позичальник, ні поручитель заборгованість позивачу не сплатили. Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь ТзОВ «Вердикт Фінанс»" кредитну заборгованість в розмірі - 14 667, 15 доларів США, що по курсу НБУ станом на 30.04.2014 року становить 164 858 грн. 72 коп. та понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі із підстав зазначених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550 ЦК України. Судом встановлено, що 28.12.2007 року Акціонерний комерційний банк "ТАС - Комерцбанк" павонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0201/1207/87-544. У відповідності до договору, банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 15 120,00 доларів США, на строк з 28.12.2007 року по 23.07.2010 року на умовах передбачених у Договорі, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Як визначено ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. 02.02.2012 року ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником правонаступником АКБ "ТАС -Комерцбанк", та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", уклали Договір факторингу № 11. Відповідно до п. 2.1. Договору № 11, клієнт відповідно до умов даного Договору відступає Факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору № 11, з моменту відступлення клієнтом факторові прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов'язанні з ними права, зокрема, права вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Відповідно до умов вказаного правочину первісний кредитор відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача, що підтверджується реєстром заборгованості боржників. 16.10.2009 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений договір поруки № 0201/1207/87-544-Р-1. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] є поручителем відповідача [PERSON] та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за кредитним договором. Однак, станом на 30.04.2014 року ні позичальник, ні поручитель заборгованість позивачу не сплатили. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON] за кредитним договором перед ТзОВ «Вердикт Фінанс»" становить - 14 667 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) доларів США 15 центів, що по курсу НБУ станом на 30.04.2014 року становить 164 858 (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 72 коп. Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, умови Кредитного договору та Договору поруки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved