Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 01.03.1990 р. по 06.10.1994 р. та з 06.10.1994р. по 26.03.2018р. працював у Товаристві на посаді помічником машиніста бурової установки у кар'єрі та машиністом бурової установки у кар'єрі. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено рішенням Українського НДІ промислової медицини. Згідно висновку МСЕК від 27.03.2018 р. йому первинно було встановлено третю групу інвалідності, втрата професійної працездатності в розмірі 50%. У результаті професійного захворювання у стані його здоров'я виникли незворотні зміни, зазнає фізичний біль та страждання, а саме: частий біль у шийному, грудному і попереково-крижовому відділах хребта, з віддачею у праву ногу, у ділянку правого колінного суглоба, крутячий біль у м'язах і кістках гомілок, порушення нічного сну через больові відчуття та парестезії, біль у ліктьових і колінних суглобах (переважно правому), виражений сильній біль у хребті після помірного фізичного навантаження, тривалого знаходження у вимушеній позі, тривалій ході та після нічного сну, біль та скутість рухів у хребті на суглобах, терпкість кистей, при фізичному навантаженні підвищення АТ, загальна слабкість, задишка при помірному фізичному навантаженні, кашель переважно у ранці з виділенням харкотиння, головний біль в потиличній та скроневій ділянках, запаморочення, шум у вухах та голові, зниження слуху. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоров'я, що мають незворотній характер, завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 536 112 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь, без утримання податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, у його задоволені просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки [PERSON], 1968 р.н., з 01.03.1990р. - 06.10.1994р. працював у Товаристві на посаді помічника машиніста бурової установки в кар'єрі, а з 06.10.1994р. - 26.03.2018р. працював у Товаристві на посаді машиніста бурової установки в кар'єрі (а.с. 29-32). Окрім того, представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] у вищезазначений період працював на підприємствах, правонаступником яких є ПрАТ "ПівнГЗК". У акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.01.2018р., затвердженого начальником ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 29.01.2018р., складеного комісією, зазначено, що у хворого [PERSON], професія (посада) машиніст бурової установки, стаж роботи 33 роки 11 місяців (загальний), 23 роки 4 місяці (за цією професією), 27 років 11 місяців (у цеху в умовах шкідливих факторів). Умови праці машиніста бурової установки в кар'єрі виробничої бірової дільниці №6 Ганнівського кар'єру ПрАТ "ПГЗК" [PERSON] відносяться: - за параметрами вібрації 31 4 класу ( небезпечні); - за концентрацією пилу до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за параметрами шуму - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 степеню (шкідливі); - за параметрами мікроклімату - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка умов праці відноситься до 4 класу (небезпечні). Діагноз: 1. Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, з вазомоторно-трофічним порушеннями на кистях, у поєднанні з вираженою полірадикулопатією (L4, L5, S1, С5, С6, С7), з двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ступеня), остеоартрозом колінних (ПФ першого ступеня) та ліктьових (ПФ першого ступеня) суглобів, больовий синдром. Т75.2. 2. Хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність першого ступеня. J44. Професійне захворювання виникло за таких обставин, працюючи з березня 2003 по теперішній час на виробничій буровій дільниці Ганнівського кар'єру машиністом бурової установки виконував роботи з керування буровим станком СБШ-250МН під час буріння свердловин. Раніше працюючи помічником машиніста бурової установки Ганнівського кар'єру виконував роботи з ремонту, змащування та обслуговування механізму, вузлів електрообладнання бурової установки. При цьому внаслідок мавших місце важких режимів експлуатації бурових установ до 11.03.2015, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації, а через недосконалість технології відкритого видобутку руди та недостатню ефективність засобів пилоподавлення - аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони в концентраціях, що перевищували ГДК, за весь період роботи в зазначених професіях (а.с. 21-24). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, Серія 12ААА №050068, [PERSON] 07.11.1968р.н., дата огляду 27.0,3.2018р., встановлено первинно третю групу інвалідності з 19.03.2018р. на строк до 01.04.2019р., причина інвалідності професійне захворювання (а.с. 25). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, Серія 12 ААА №050068, [PERSON] 07.11.1968р.н., під час проведення первинного огляду встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 50% (40% - вібраційна хвороба, 10% - хронічний бронхіт) з 19.03.2018 р. до 01.04.2019р. Дата переогляду 01.03.2019р. Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортне лікування (а.с. 25). У медичному висновку ЛЕКСПЛПЗ про наявність професійного характеру захворювання від 07.12.2017р. №1457, [PERSON] [INFO], встановлено захворювання професійне з 07.12.2017р. Діагноз: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромами, з вазомоторно-трофічним порушеннями на кистях, у поєднанні з вираженою полірадикулопатією (L4, L5, S1, С5, С6, С7), з двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ступеня), остеоартрозом колінних (ПФ першого ступеня) та ліктьових (ПФ першого ступеня) суглобів, больовий синдром. Хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність першого ступеня. Дані профмаршруту: з 01.03.90р. по 06.10.94р. - ПрАТ «Північний ГЗК», помічником машиніста бурової установки; з 06.10.94р. по теперішній час - ПрАТ «Північний ГЗК». Всього в шкідливих умовах 27 років 8 місяців (а.с. 12-13). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 27 років 11 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 50% та третю групу інвалідності, з переоглядом у 01.04.2019р., стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, частий біль у шийному, грудному і попереково-крижовому відділах хребта, з віддачею у праву ногу, у ділянку правого колінного суглоба, крутячий біль у м'язах і кістках гомілок, порушення нічного сну через больові відчуття та парестезії, біль у ліктьових і колінних суглобах (переважно правому), виражений сильній біль у хребті після помірного фізичного навантаження, тривалого знаходження у вимушеній позі, тривалій ході та після нічного сну, біль та скутість рухів у хребті на суглобах, терпкість кистей, при фізичному навантаженні підвищення АТ, загальна слабкість, задишка при помірному фізичному навантаженні, кашель переважно у ранці з виділенням харкотиння, головний біль в потиличній та скроневій ділянках, запаморочення, шум у вухах та голові, зниження слуху. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Доводи представника відповідача про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Посилання представника відповідача на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача не знімає відповідальності з ПрАТ "ПівнГЗК" за спричинення позивачу моральної шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 35 000 грн на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial