Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення боргу з врахуванням трьох відсотків річних за весь час прострочення зобов"язання, посилаючись на те, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе зобов"язань та не бажає повертати отримані кошти у визначені договором строки. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву у якій просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з [PERSON] суму основного боргу та 3 % річних за весь період прострочення. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідача, вимоги ст.157 ЦПК України щодо строків розгляду справ, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Оголосивши заяву позивача, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 07.10.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 доларів США, які останній зобов"язувався повернути в строк до 31.12.2011 р. Однак відповідач вчасно кошти не повернув, чим порушив умови укладеного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В підтвердження укладення вищевказаного договору позики [PERSON] надав позивачу розписку від 07.10.2011 р. (а.с.11), що засвідчує отримання відповідачем даних коштів та обов"язок їх повернення у визначений строк, що узгоджується з ч.2 ст. 1047 ЦК України. Відповідач безпідставно ухиляється від виконання свого обов"язку по поверненню отриманих коштів, що призводить до порушення майнових прав [PERSON] Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти..., у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі порушення позичальником умов, визначених договором позики (в даному випадку строків повернення коштів) згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, визначена відповідальність позичальника відповідно до ст. 625 ЦК України. А саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення основної суми боргу. Однак суд не погоджується із сумою 3% річних, що була обрахована позивачем, за два з половиною роки - 7.5%, що підлягають до стягнення на думку позивача (2250 дол. США). На думку суду, до обрахування підлягає період у днях, а саме: 01.01.2012 р.- 31.12.2012 р. = 366 днів, 01.01.2013 р.-31.12.2013 р. = 365 днів, 01.01.2014 р. - 12.03.2014 р. = 71 день, а всього 802 дні (що є меншим ніж два з половиною роки). При обрахуванні 3% річних від суми заборгованості суд виходив із наступного: сума боргу 30000 доларів США, позивач просить стягнути 3% річних за період з 01.01.2012 р. по 12.03.2014 р.(день звернення до суду) - 802 дні, що становить : 30000 х 802/ 365 х 3%= 1978 дол. США. Відповідно до ч.2 п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" : У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно Повідомлення НБУ на 11.04.2014 р. встановлено наступний офіційний курс гривні до долара США : 100 доларів США = 1256.9123 грн. (взято з сайту НБУ http://www.bank.gov.ua/), а отже сума боргу у доларах США є еквівалентною - 377073 грн. 69 коп.. Аналогічно і сума 3% річних становить в еквіваленті - 24861 грн. 72 коп. Незважаючи на розбіжності в обрахунку сум з позивачем, що має місце в результаті завищеного періоду при обрахуванні суми 3% річних, а також зміни курсу долара США в сторону збільшення, суд вважає за можливе позов задовольнити виходячи саме із власних розрахунків, які є вірними. Збільшення суми боргу, визначеної у гривні, на відміну від тієї, яка вказана у позовній заяві, суд не вважає збільшенням позовних вимог чи виходом за межі позовних вимог з тих підстав, що до стягнення підлягає саме сума у доларах США, яка залишається незмінною, тоді як збільшення остаточної суми боргу, визначеної у гривні, є лише результатом правильного зазначення еквіваленту даної суми на день прийняття судом рішення. А отже всього до стягнення підлягають : 60000 доларів США + 1978 дол. США (3% річних за 802 дні прострочення) = а всього - 31978 доларів США. що еквівалентно 401935 грн. 41 коп. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 3223 грн. 00 коп. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ України №2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції" визначено, що : Відповідно до правил статті 88 ЦПК у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача. Враховуючи те, що судовий збір підлягає сплаті у гривнях, а також ту обставину, що у зв'язку із зміною (збільшенням) курсу долара США, сума боргу у гривні є відмінною від тієї, що була первинно зазначена позивачем (є більшою), до з відповідача на користь держави слід стягнути недоплачену різницю судового збору, а саме :3654 грн. 00 коп. (максимальна сума судового збору, що підлягає до сплати) - 3223 грн. 00 коп. (сплачений судовий збір позивачем)= 431 грн.

Outcome: partial