Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором №0032/08/28-А від 28.03.2008 року в розмірі- 63 683,98 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмові заперечення, та позовні вимоги визнав частково. Вказав, що ним в період з 14 жовтня 2014 року по 12 березня 2015 року сплачено заборгованість по кредитному договору №0032/08/28-А від 28.03.2008 року на загальну суму 60 534,39 грн., з яких - 57 943,81 грн. заборгованість за договором, без врахування нарахованої позивачем суми пені з розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами. На його звернення від 14.03.2015 року адресоване ПАТ "Банк Форум" ( бульвар Верховної Ради, 7 в м. Києві) та отримане ним 16.03.2015 року, щодо виключення із позовних вимог суми пені в розмірі- 5 740,17 грн. відповіді так і не отримав. При визначені розміру пені просив суд застосувати норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшивши її розмір. Вважає, що для зменшення розміру пені в нього наявні інші обставини, які мають істотне значення. До таких обставин відносить: складну політичну та економічну ситуацію у країні за останній рік, значне зростання курсу долара по відношенню до гривні, як наслідок погіршення його майнового стану, що ускладнило вчасну сплату кредиту, згідно розміру щомісячних платежів, встановлених Кредитним договором, що складає - 354,00 долар США, що у гривневому еквіваленті становить приблизно 9 558 грн. Крім того, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], дружина [PERSON] з 17.02.2015 року по 27.02.2015 року знаходилась у лікарні, де їй проведено операцію, а також він в період з 07.01.2015 року по 15.01.2015 року перебував у лікарні в стаціонарі, що потребувало значних фінансових витрат, враховуючи значне зростання цін на продукти, речі та ліки. Незважаючи на усі складнощі, сплатив суму заборгованості нараховану позивачем, без штрафних санкцій, а тому, вважає, що відсутні негативні наслідки для позивача, через прострочення виконання зобов'язання. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з"ясовано, що 28.03.2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №0032/08/28-А, відповідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 29 702,00 доларів США на придбання автомобіля, строком по 27.03.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами з розрахунку 12 % річних. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання надавати Банку достовірну інформацію та забезпечити ефективне використання кредитних коштів з дотриманням принципів строковості, забезпеченості, платності, повернення. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 2.3 кредитного договору №0032/08/28-А від 28.03.2008 року передбачено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 354,00 долара США на відкритий йому позичковий рахунок №22039500000213 в Кіровоградській філії АКБ "Форум", МФО 383051. Забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: Договір застави транспортного засобу від 28.03.2008 року, автомобіль марки "Mitsubishi Grandis 2.4 Sport AT, 2008 р.в., номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], колір- чорний, об"єм двигуна 2378, заставною вартістю 169 640,00 грн. з [PERSON]. Звернення стягнення на предмет застави не відбувалось. Крім того, з метою забезпечення виконання обов"язків за кредитним договором 28.03.2008 року між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки. За умовами Договору поруки Поручителі поручились перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов"язань за Кредитним договором №0032/08/28-А від 28 березня 2008 року, який було укладено між Кредитором та Боржником, у повному обсязі, за умовами якого Боржник зобов"язаний повернути Кредиторові кредитні кошти в розмірі 29 702,00 долара США з кінцевим терміном повернення 27 березня 2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 12 % процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором. У випадку невиконання зобов"язань по Кредитному договору та цим договорам Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники. У разі невиконання Поручителем своїх зобов"язань за цим Договором, останній сплачує Кредитору пеню за кожний день прострочення виконання зобов"язань, яка обчислюється в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який проводиться стягнення від суми невиконаного зобов"язання (п.3.2 Договору поруки). Пунктом 4.1 Договору поруки встановлено, що порука припиняється: з припиненням зобов"язань за Кредитним договором, якщо Кредитор протягом року від дня настання строку виконання зобов"язань за Кредитним договором не пред"явить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З врахуванням викладеного вище, суд вважає, що боржник і поручителі мають відповідати перед кредитором, як солідарні боржники. На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. №355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 р. №49 про початок ліквідації ВАТ «БАНК ФОРУМ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію». У відповідності до ч. 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Крім того, відповідно до статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію заноситься зокрема вжиття заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Основною метою Уповноваженої особи Фонду при здійсненні ліквідації є захист прав і законних інтересів вкладників банку, забезпечення ефективної процедури ліквідації. За умовами п. 3.2.2 кредитного договору №0032/08/28-А від 28.03.2008 року, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позивальником своїх зобов"язань за цим Договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобов"язань за договором, які є забезпеченням виконання зобов"язань. Сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов"язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов"язань, передбачених п.3.3 цього Договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього, Банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом Позичальнику письмову вимогу про повернення Позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, Банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим Договором, договором застави та чинним законодавством України (п. 5.3 кредитного договору №0032/08/28-А від 28.03.2008 року). 11 вересня 2014 року за вих. №7026/4-1, №7033/4-1, №7034/4-1 на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] направлено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобов"язання, внаслідок чого станом на 12.11.2014 року утворилась заборгованість у розмірі - 63 683,98 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів- 1 855,15 доларів, що за офіційним курсом НБУ 15,749624 від 12.11.2014 року складає 29 217,91 грн., поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів- 1 736,00 доларів, що за офіційним курсом НБУ 15,749624 від 12.11.2014 року складає 27 341,35 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами- 37,11 доларів, що за офіційним курсом НБУ 15,749624 від 12.11.2014 року складає 584,47 грн., поточна сума заборгованості за нарахованими процентами- 50,80 доларів, що за офіційним курсом НБУ 15,749624 від 12.11.2014 року складає 800,08 грн., пеня із розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами- 364,46 доларів, що за офіційним курсом НБУ 15,749624 від 12.11.2014 року складає 5 740,17 грн., розрахунок якої додається ( а.с. 9 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми не поверненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості ( п. 4.1 вказаного вище кредитного договору від 28.03.2008 року ). Оскільки, відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, банк має право на отримання відповідної пені, передбаченої умовами договору. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність з розміром основного зобов'язання. Відповідно до пункту 27 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Під час розгляду справи відповідач [PERSON] подав письмову заяву про зменшення розміру нарахованої позивачем неустойки, мотивуючи майновим станом, тим, що період з 14 жовтня 2014 року по 12 березня 2015 року сплатив заборгованість по кредитному договору №0032/08/28-А від 28.03.2008 року на загальну суму 60 534,39 грн., з яких 57 943,81 грн. заборгованість за договором нарахована позивачем. Вказані обставини підтверджені копіями квитанцій від 14.10.2014 року, 20.11.2014 року, 18.12.2014 року, 15.01.2015 року, 03.02.2015 року, 19.02.2015 року, 11.03.2015 року, 12.03.2015 року, а також довідкою про доходи, копіями свідоцтв про народження, про шлюб та копіями епікризу. Вважає, що відсутні негативні наслідки для позивача, через прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, враховуючи ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, зокрема, те, що ним здійснено погашення заборгованості в сумі 57 943,81 грн., відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд вважає за можливе, відповідно до положень ст.551 ЦК України зменшити розмір стягнення пені за простроченим кредитом та процентами до 740,17 грн. Разом з тим, як роз'яснено у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Офіційний курс долара США Національного банку України станом на 02 квітня 2015 року становить: 100 доларів США=2348,1944 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із матеріалів справи, позивач протягом усього часу розгляду справи розмір вимог не змінював. В судове засідання 02.04.2014 року представником позивача подано заяву про підтримання позовних вимог, станом на 12 листопада 2014 року, в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та з урахуванням часткового погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, стягнути із відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором №0032/08/28-А від 28.03.2008 року, зокрема пені за простроченим кредитом та процентами в розмірі - 740,17 грн., у задоволенні решти вимог - відмовити повністю. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов 'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідачів на користь держави підлягає стягненню по 2,46 грн., з кожного, судового збору. Решту суми за сплату судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial