Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] громади сіл Курашівці та Посухів в особі Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 30 жовтня 2004 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Конищівської сільської ради. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. У звязку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк, в один місяць, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 11.03.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.03.2019 у справі за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача [PERSON] громаду сіл Курашівці та Посухів в особі Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області на належного - [PERSON] громаду сіл Конищів, Знаменівка та Ягідне в особі Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Належний відповідач копію ухвали від 12.03.2019 та копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів отримав 13.03.2019, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.24). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2004 року в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Конищівської сільської ради (а.с. 8). Із заповіту (а.с. 6), довідки Конищівської сільської ради № 26 від 10.01.2019 (а.с. 7) слідує, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Інші спадкоємці відсутні. Зокрема, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55316833 від 28.02.2019 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 11). [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Конищів (а.с. 7). Державним нотаріусом 28.02.2019 позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в звязку з пропуском нею строку для її прийняття (а.с. 9). Згідно з положеннями ст.ст. 1269 (в редакції станом на 30.10.2004), 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на її імя. Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON], з поважних\~причинпропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у звязку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved