Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в котрому зазначено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 1 грудня 2014 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстрований відповідач, хоча відповідно до п. 15 вищевказаного договору останній зобов"язувався знятися з реєстраційного обліку до 10 грудня 2014 року. З 1 грудня 2014 року [PERSON] виїхав на інше постійне місце проживання, забравши всі свої речі та з того часу ні разу не з"являвся в квартирі. Оскільки відповідач зареєстрований у квартирі, не є членом сім"ї власника, то їй створюються перешкоди у користуванні її власністю, так як вона витрачає більше коштів на утримання квартири, а саме, сплату комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] В судове засідання представник позивачки не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. 1 грудня 2014 року і зареєстрованого в реєстрі за № 3500 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30283013(а.с.4-5). У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач. У відповідності до п.15 договору купівлі-продажу квартири [PERSON] зобов"язувався знятися з реєстраційного обліку та звільнити вищевказану квартиру до 10.12.2014 року (а.с.4). З 1 грудня 2014 року відповідач, забравши всі свої речі з квартири, виїхав на інше постійне місце проживання та з того часу жодного разу у квартирі не з"являвся. Підставами звернення позивачки до суду з даним позовом є порушення її права власності без позбавлення права користування і володіння майном. Відповідно до роз"яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири згідно договору купівлі-продажу від 1 грудня 2014 року. Колишній власник квартири [PERSON] виїхав на інше постійне місце проживання, залишившись зареєстрованим у належній позивачці квартирі. На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, приймаючи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази, зважаючи на те, що право користування квартирою відповідача було нерозривно пов"язано з його правом на зазначене нерухоме майно як власника, суд приходить до висновку, що позов грунтується на законі та підлягає до задоволення, отже, право користування є похідним від права власності на житло, в зв"язку з чим воно припиняється із припиненням права власності.

Outcome: approved