Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.03.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем [PERSON] та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 31.12.2017р. відповідач [PERSON] заборгував Банку за вказаним договором кошти в сумі 117 000 гривень, з яких 3909 грн. 57 коп. заборгованість за кредитом, 113 090 грн. 43 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом. Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 117 000 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 12.03.2010р. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулася до суду із поштовою відміткою про причину повернення «адресат за вказаною адресою не проживає». Відомості про будь-яку іншу адресу місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні. Заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд вважає, що судова повістка відповідачу доставлена і він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Із змісту заяви, долучених до неї матеріалів, зокрема, копії анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.03.2010р., витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунку заборгованості, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, банківської ліцензії №22 від 05.10.2011р., витягу із статуту убачається, що 12.03.2010р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №б/н, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком [PERSON], що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пункт 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При виникненні прострочених зобовязань згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні відповідачем строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Умовами Договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, нарахування пені і т.і. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2., 2.1.1.12.11 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти шляхом відкриття карткового рахунку з встановленням кредитного ліміту у сумі 3500 гривень. Однак, відповідач, отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, станом на 31 грудня 2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 117 000 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом 3909,57 гривень; - заборгованості по відсотках за користування кредитом 113\~090,43 гривень. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») змінило назву на Акціонерне Товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «Приват Банк»). Відповідно до п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 117 000 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved