Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розповсюдження неправдивої інформації про нього та членів його родини. В обґрунтування позову, уточнивши у суді позовні вимоги, вказує, що [PERSON] в телепередачі "Говорить Україна" розповсюдила його персональні дані та персональні дані членів його родини, звинуватила його та членів його родини у вчиненні злочину, якого вони не скоювали. Крім того, передала журналістам телеканалу ICTV змонтовану фото кінозйомку, а ті виклали змонтоване відео у телепередачі «Надзвичайні новини» 28 вересня 2013 року, влаштувала несанкціоновані мітинги з особами, яким проплачувала кошти, що ще раз підтверджує неправдивість розповсюдженої інформації про нього та членів його родини. Своїми протиправними діями відповідачка завдала йому і членам його сім'ї моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях, стражданнях, погіршенні фізичного стану здоров»я і тому просить стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. Позивач участі у судовому засіданні не приймав без поважних на то причин, оскільки перебуваючи під вартою, відмовився у проведенні судового засідання у режимі відеоконференції, а етапувати його до суду є неможливим, у зв»язку з тим, що [PERSON] ознайомлюється з матеріалами кримінальної справи в апеляційному суді Хмельницької області. Суд розглядає справу у відсутності позивача на підставі наявних матеріалів справи Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов не визнає. Суд розглядає справу у відсутності сторін .Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що факт загибелі [PERSON] не заперечується і самим позивачем та підтверджується постановою про порушення кримінальної справи, щодо [PERSON] від 09.07.2012 року. В телепрограмі "Говорить Україна", запис якої було оглянуто судом, основним питанням обговорення в студії було :"За що вбили [PERSON]?». Програма містила у собі лише оціночні судження щодо характеристик морально-етичних якостей загиблого хлопця, відношення та почуття друзів, родичів, знайомих, пересічних громадян до [PERSON] та його загибелі, крім того, йшла мова про обставини, за яких останній був позбавлений життя. Присутня там [PERSON], мати загиблого [PERSON], тільки висловлювала свої судження щодо загибелі сина . Згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною,суд повинен визначати характер такої інформації та з"ясовувати,чи є вона фактичним твердженням,чи оціночним судженням. Статтею 30 Закону України "Про інформацію" передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Згідно частини 2 даного Закону, оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суб'єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною. Кримінальна справа по факту вбивства [PERSON] - є резонансною справою і суспільно - значимою та широко обговорюваною у місті та за його межами. Місцеві засоби масової інформації на своїх шпальтах широко висвітлювали хід розслідування та судових засідань по даній справі. Посилання позивача [PERSON] , що у телепередачі «Говорить Україна» були розповсюджені відповідачкою [PERSON], його та членів його родини, персональні дані , звинувачення його та членів його родини у вбивстві сина не відповідає дійсності та не заслуговує на увагу суду. Відповідно до п.15 Постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація,яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво,тобто містить відомості про події та явища,яких не існувало взагалі або які існували,але відомості про них не відповідають дійсності. Згідно ст. 277 Цивільного кодексу України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", роз"яснено,що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Виходячи з наведеного, в даному випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Тобто, ставити питання щодо спростування інформації має право лише особа про яку або про членів сім'ї якої поширена інформація, при чому поширена інформація повинна бути недостовірною. Поширена інформація в телепередачі «Говорить Україна», є предметом суспільного інтересу, вона стосується порушених прав людини та вчинення злочину, громадськість має право знати інформацію, щодо таких подій, які відбуваються вночі на вулицях міста, з метою запобігання таким випадкам в майбутньому, інформування громадян про наявність такої загрози, посилення контролю за безпекою громадян зі сторони правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 29 Закону України "Про інформацію" інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цінності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Встановлено, що за вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року /що на день винесення рішення не набрав законної сили/ [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 15 років позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що [PERSON] вчинив особливо тяжкий злочин, посягнув на найвищу цінність - життя людини, позбавив життя - [PERSON]. Судом не встановлено недостовірності відеоматеріалу у телепередачі «Говорить Україна», а також розповсюдження неправдивої інформації. Позивач не просить про спростування неправдивої інформації і не вказує спосіб. [PERSON] вказує, що відповідачкою йому та членам його родини було завдано моральної шкоди. Позивач просить про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, але не зазначає, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України, абзацу 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В позовній заяві ,та в її уточненнях, позивачем не викладено обставин,якими він обґрунтовує свої вимоги,докази ,що підтверджують кожну обставину, взагалі відсутні. Позивачем не вказано зокрема відомості про те, що порушує його особисті немайнові права та права членів його родини, яка саме інформація поширена відповідачем є недостовірною та не зазначено способу захисту,в який позивач бажає захистити своє порушене право. Отже, позивачем не надано, а судом не здобуто, жодних доказів щодо заявлених вимог. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом не встановлено дій відповідачки [PERSON] у поширенні недостовірної інформації та причиненні моральної шкоди позивачу [PERSON] та членам його сім»ї. [PERSON] не обґрунтував і належним чином не надав жодних доказів порушення його немайнового права та причинення йому у зв'язку з цим моральної шкоди. Оскільки захисту підлягає лише порушене право, то в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Судовий збір , з урахуванням матеріального стану та ув"язнення позивача, підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 3219 грн.

Outcome: approved