Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

22.03.2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що в вересні 2000 року з дозволу місцевого самоврядування вона заволоділа нежитловим приміщенням складу, що розташований в селі Миролюбівка Маловисківського району Кіровоградської області вул. Південна,5а. На той час вказаний склад був безгосподарським та знаходився в занедбаному стані. Тобто, з 2000 року вона відкрито та безперервно користується даним нерухомим майном, здійснила його капітальний ремонт, відновила цільове призначення та протягом всього часу підтримує його в належному стані. Просить суд встановити факт набуття нею в порядку набувальної давності права власності на нежитлову будівлю складу, розташованого по вул. Південна,5а в с. Миролюбівка Маловисківського району Кіровоградської області та зобов"язати Маловисківську районну державну адміністрацію Кіровоградської області здійснити державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, видати свідоцтво про право власності. Представник заявника в судове засідання не з"явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі посилаючись на вказані обставини. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву визнають, не заперечують проти встановлення факту набуття права власності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Відповідно до довідки виданої Миролюбівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 10.03.2017 року за № 171, [PERSON] з 2000 року по даний час постійно, безперервно та відкрито володіє і користується приміщенням складу ( бувший телятник), який розташований в с. Миролюбівка по вул. Південна,5а Маловисківського району Кіровоградської області . Відповідно до рішення Миролюбівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 23.01.2017 року за № 176, внесено зміни до рішення сесії Кіровської сільської ради від 15.11.2016 року за № 145, викладено пункт 1 рішення у новій редакції: " Надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] 2,00 га під господарськими будівлями і двором для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області в межах господарського двору села Миролюбівка, де знаходиться телятник наданий у власність на підставі накладної виданої бувшим КСП " пам"ять Леніна" в рахунок майнових паїв за № 14065 від 23.09.2000 року". З довідки щодо наявності (відсутності) інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості щодо нерухомого майна, яке розташоване в с. Миролюбівка Маловисківського району Кіровоградської області по вул Південна,5а, в державному реєстрі відсутні. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном -протягом п"яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). Відповідно до аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного Суду України, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що розгляд справ про набуття права власності за набувальною давністю за відсутності відповідача і спору може бути здійснено в окремому провадженні. По-перше, в ч.4 ст. 344 ЦК прямо передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При цьому, не зазначено, що до суду потрібно звертатися саме з позовом, як це визначено у ст.392 ЦК. По-друге, відповідно до ст.234 ЦПК в окремому провадженні розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ст.256 ЦПК, крім перелічених фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст.19 Закону України №1952-ІV від 1.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - підставою для державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Таким рішенням суду може бути як рішення про набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду справи в позовному провадженні, так і рішення суду про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду справи в окремому провадженні, за наявності необхідних підстав для такого набуття добросовісного, відкритого і безперервного володіння майном упродовж певного строку, про що має бути зазначено в його мотивувальній частині. Як заінтересовану особу до участі у справі слід залучити державного реєстратора прав на нерухоме майно або орган, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Отже, заявник відкрито, безперервно, користується з 2000 року нежитловим приміщенням складу, інші особи не претендують на дане майно, тому суд вважає, що підтверджується факт набуття заявником права власності на дане приміщення в порядку набувальної давності, а отже заяву слід задовільнити.

Outcome: approved