Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського районного суду міста Харкова від 22.11.2010 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З квітня 2009 року вона перебуває у шлюбі з іншим чоловіком. Відповідач долею дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не має бажання бачитися з донькою, матеріальної допомоги на її утримання не надає. За таких обставин просила позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 19 серпня 2017 року позов було прийнято до провадження Харківського районного суду Харківської області і призначено до розгляду у судовому засіданні на 19 вересня 2017 року. Одночасно третій особі було запропоновано надати суду висновок про доцільність або недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини. 19 вересня 2017 року до суду надійшла письмова заява від [PERSON], в якій він просив розглядати справу у його відсутність, за участю його представника. Проти задоволення позову не заперечував. 15 листопада 2017 року від третьої особи по справі на адресу суду надійшов висновок №619 від 26.10.2017 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] і письмова заява з проханням розглядати справу у відсутність представника третьої особи. 28 грудня 2017 року від позивача, її представника надійшли письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. 28 грудня 2017 року від представника відповідача надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22 листопада 2010 року рішенням Київського районного суду міста Харкова (а.с.6) Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 09 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.4-5). Згідно з інформацією, наданою 24.04.2017 року ХЗОШ №68, [PERSON] відвідує зазначений учбовий заклад з 01.09.2013 року. Упродовж цього часу вихованням дитини займаються [PERSON] та [PERSON], які відводять дитину до школи, забирають її зі школи, відвідують батьківські збори, беруть активну участь в учбовому процесі і шкільних заходах. [PERSON] жодного разу в школі не з"являвся (а.с.9). Як вбачається з листа №01-10/1185 від 09.08.2017 року [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], перебуває під наглядом фахівців КЗОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка №1" з 10.09.2012 року. Поліклініку разом з дитиною відвідують [PERSON] та [PERSON] [PERSON] разом з дитиною поліклініку не відвідував, здоров"ям дитини не цікавився (а.с.14). Згідно з заявою [PERSON], посвідченою 15 серпня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїної І.М. за реєстровим №1665, вихованням [PERSON], займаються [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно з заявою [PERSON], посвідченою 15 серпня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїної І.М. за реєстровим №1666, вихованням [PERSON], займаються [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно з висновком №619, наданим Управлінням служб у справах дітей Департамента труда і соціальної політики Харківської міської ради 26 жовтня 2017 року, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків по вихованню [PERSON], [INFO], не приймає участі в її вихованні і матеріальному утриманні, не цікавиться станом її здоров"я, навчанням та дозвіллям. А тому Управління вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON] (а.с.45-47). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.18 та ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, а саме - відповідно до вимог ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини: одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, оскільки відповідач ухилився від виховання та утримання малолітньої доньки. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов'язками. А за таких обставин, суд доходить до висновку про те, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду квитанцією від 18 серпня 2017 року, суд вважає за можливе покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved