Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

09 квітня 2015 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів йогодоходу( заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивачка зазначила, що відповідач [PERSON]. є її рідним батьком, але після розлучення з її матір"ю він проживає окремо,та має іншу сім"ю. З 01 вересня 2014 року позивачка розпочала навчання в Запорізькому гідроенергетичному коледжі Запорізької державної інженерної академії на денному відділенні , тому потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивачка змушена звернутися до суду . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, у письмовій заяві просила суд розглянути справу без її участі. Клопотання позивача судом задоволені, розгляд справи проведено за її відсутності, що не суперечить положенням, передбачених ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Одночасно позивач [PERSON] письмово повідомила судові, що вона від позову не відмовляється, але зазначила про зміну позовних вимог , а саме- просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, у письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі. Клопотання відповідача судом задоволені, розгляд справи проведено за його відсутності, що не суперечить положенням, передбачених ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Одночасно відповідач [PERSON] письмово повідомив судові, що з позовними вимогами позивачки згоден частково, не заперечує сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, але в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, оцінивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.05.199 року виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області . На даний час, а саме з 01.09.2014 року позивачка навчається в Запорізькому гідроенергетичному коледжі Запорізької державної інженерної академії на денному відділенні, що підтверджуєтьс довідкою № 42 від 18.02. 2015 року, термін закінчення навчання- 30 червеня 2017 року. У зв"язку з цим повнолітня донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги на навчання та проживання, а саме: витрати на оплату навчання, оренду житла, придбання канцелярських товарів, витрати на харчування, одяг, проїзд до дому та інше. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Має задовільний стан здоров'я, працює трактористом в ПП " Єдність", тому в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини. Згідно доданої до матеріалів справи довідки Ланцівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 23.04.205 року відповідач [PERSON] також має на утриманні п"ятеро неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]с., [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Оскільки позивачку [PERSON] при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог передбачених ст. 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial