Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку регресу. З позовної заяви вбачається, що згідно кредитного договору № 672/3 від 12.11.2007 року Гадяцькою філією Полтавського акціонерного банку "Полтава - Банк" відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 9900 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 24% річних. На прохання відповідача в забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором 12.11.2007 року між позивачем [PERSON] та Гадяцькою філією АБ "Полтава-Банк" був укладений договір поруки №1 згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку не виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року погасити банку кредит за [PERSON] Відповідач вимоги кредитного договору не виконав, в зв"язку з чим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 14.04.2011 року було постановлено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно, заборгованість по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року 9307 ( дев"ять тисяч триста сім ) грн. та судові витрати в сумі 213 грн. Зазначена сума відрахована з його заробітної плати у повному обсязі і не повернута відповідачем, крім цього позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в додаткових витратах сім"ї, душевних хвилюваннях та приниженні. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки у розмірі виплаченої суми кредиту по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року в сумі 10082 грн. 71 коп., 7000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. за оплату послуг адвоката. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.03.2015 року залучено по справі в якості третьої особи ПАТ "Полтава-Банк"( а.с.43). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві, відповідач [PERSON] в судові засідання 03.03.2015 року, 26.03.2015 року,07.04.2015 року та 24.04.2015 року не з"явилася, належним чином повідомлена, заперечень проти позову не надала,третя особа: представник ПАТ "Полтава - Банк" Косенко Ю.В. не заперечувала стосовно задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника третьої особи Косенко Ю.В., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 14.04.2011 року встановлено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно суму кредиту по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року в розмірі 9307 грн. та судові витрати в сумі 213 грн.( а.с.11). Постановою старшого державного виконавця від 25.01.2013 року постановлено закінчити виконавче провадження про стягнення з [PERSON] та [PERSON] 93 грн.08 коп. державного мита, 120 грн. за ІТЗ судового процесу солідарно (а.с.12). Постановою державного виконавця від 19.03.2014 року постановлено, закінчити виконавче провадження про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно суму кредиту 9307 грн. по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року( а.с.13). Згідно довідки Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області від 24.04.2014 року позивачем [PERSON] в період з лютого місяця 2012 року по лютий місяць 2014 року згідно виконавчого листа № 2-245 виданого 28.11.2011 року Зіньківським районним судом Полтавської області та постанови ВП № 30180059 Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області було проведено утримання коштів в сумі 10082 грн.71 коп. ( а.с.14). [PERSON] та [PERSON] 20.04.2010 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.2 ст. 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов"язання,забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов"язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач [PERSON] повністю сплатив заборгованість по кредитному договору № 672/3 від 12.11.2007 року, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.14).Оскільки матеріальна шкода завдана [PERSON] повністю підтверджується письмовими доказами, а тому вона підлягає до повного задоволення. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З ч.2 ст.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, із змінами внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року № 5, вбачається, що до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Що стосується відшкодування моральної шкоди заподіяної [PERSON] то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки під час укладення договору поруки з Гадяцькою філією АБ "Полтава-Банк" [PERSON]усвідомлював наслідки,які могли настати при несплаті позичальником боргу. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката суд виходить з наступного. З витягу з угоди на представництво інтересів у цивільній справі від 04.01.2015 року вбачається , що [PERSON] та адвокат Зінченко Григорій Васильович уклали угоду про надання юридичних послуг ( а.с.17). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 29.01.2015 року адвокатом Зінченко Г.В. прийнято від [PERSON] за юридичні послуги 2000,00 (дві тисячі) гривень (а.с.18). Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, з огляду на вимоги ст.84 ЦПК України та вказану постанову КМУ, витрати, пов"язані з правовою допомогою, відшкодовуються стороні за час роботи (представництва) безпосередньо у суді. "Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень. Враховуючи викладене, а також кількість разів в яких адвокат Зінченко Г.В. брав участь у судових засіданнях підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] - 600 грн. судових витрат за надання правової допомоги адвоката та 243 грн.60 коп. сплаченого позивачем судового збору (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved