Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

21.12.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 20.02.2019, 29.03.2019 - з уточненими позовними заявами до Зміївської міської ради, [PERSON] з наступними вимогами: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] права та обов`язки забудовника, в тому числі реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності, на 1/2 частину нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, а саме на 1/2 частину житлового будинку, літ. А - 1, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 49,8 кв. м, а також на 1/2 частину надвірних будівель: літня кухня-сарай-гараж літ. Б - 2013 рік, сарай літ. В - 2000 рік, убиральня літ. Д - 2000 рік, літній душ літ. Г - 2000 рік, навіс літ. Е - 2000 рік, огорожа №№ 1, 2, 3 - 2011 рік, колонка № 4 - 2000 рік, за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0387 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог в остаточній редакції [PERSON] зазначив, що 09\~серпня 1990 року його баба [PERSON] подарувала йому 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 30.10.1981 по реєстру №\~2507, зареєстрованого в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 02.03.1982. Інша 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 30.10.1981 по реєстру №\~2505. Рішенням Виконкому Зміївської міської ради народних депутатів від 16.03.1995 №\~91 надано йому дозвіл побудувати новий будинок замість старого на земельній ділянці [ADDRESS] . В червні 1998 року було отримано дозвіл архітектора Зміївського району на виконання робіт по індивідуальному будівництву на земельній ділянці [ADDRESS] , затверджена технічна документація. Оскільки, старий будинок, житловою площею 40,9 кв.м за вказаною адресою належав на праві спільної сумісної власності йому та [PERSON] , то відповідно забудовниками нового будинку також є обоє співвласників. Таким чином, після оформлення належним чином всієї технічної та дозвільної документації він разом із [PERSON] в квітні 1997 року розпочав будівництво нового житлового будинку. В жовтні 1998 року будівництво завершено. Рішенням Зміївської міської ради № 199 від 30 вересня 1998 року новозбудований житловий будинок прийнято в експлуатацію. При проведенні поточної інвентаризації в 2018 році, було виявлено, що будинок, який зазначено в правоустановлюючому документі, житловою площею 40,9 кв.м знесений. В 1998 році був збудований новий шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок літ. А-1, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 49,8 кв. м. Дозвіл на будівництво нового будинку замість старого надано йому виконкомом Зміївської міської ради народних депутатів 16.03.1995 № 91. Належно оформлена технічна документація. Збудовані надвірні будівлі: літня кухня-сарай-гараж літ. Б - 2013 рік, сарай літ. В - 2000 рік, убиральня літ. Д - 2000 рік, літній душ літ. Г - 2000 рік, навіс літ. Е - 2000 рік, огорожа №\~1, 2, 3 2011 рік, колонка № 4 -2000 рік. Декларації про готовність будинку до експлуатації до БТІ не надано. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, то станом на 26.12.2018 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано. Крім того, він є співвласником земельних ділянок площею 0,0387 га та 0,1000 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , для ведення особистого підсобного господарства та для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. Другим співвласником була [PERSON] З інформації Відділу у Зміївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 290/111-18 від 27.07.2018 року вбачається, що державні акти на земельну ділянку площею 0,0387 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] не видавалися. Рішенням X1V сесії XX1V скликання Зміївської міської ради від 16.03.2004 внесено зміни в п. 922 рішення виконкому Зміївської міської ради від 30.12.1999 за №\~295 щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , та в п. 109 рішення № 292 від 30.12.1999 щодо передачі їй земельної ділянки, площею 0,035 га для ведення особистого селянського господарства. Вирішено передати безоплатно в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] , мешканцям [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,0387 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в місті Зміїв, [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Таке рішення Зміївською міською радою прийнято з урахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за вище вказаною адресою. [INFO] [PERSON] померла. Разом з померлою на день її смерті були зареєстровані онук [PERSON] , невістка [PERSON] , правнука [PERSON] . [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт. Враховуючи, що на день смерті [PERSON] [PERSON] (дочка померлої) досягла пенсійного віку, вона мала право на обов`язкову частку у спадковому майні своєї матері. Але, після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини. Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем та був зареєстрований за вказаною вище адресою. Приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, він звернувся з заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. \~ \~ \~ \~12.12.2018 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. розглянуто документи, подані ним для видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , та прийнято рішення про те, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки відсутні документи на право власності на спадковий житловий будинок та земельні ділянки. Тому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. Для оформлення свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] є всі підстави, але оформити свідоцтво на вище вказаний житловий будинок та земельні ділянки на даний час неможливо в зв`язку зі смертю [PERSON] , оскільки згідно п. 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті (а. с. 2-10, 45-55, 45-55, 70-81). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.01.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 04.03.2019. 04.03.2019 позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. 04.03.2019 відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. 04.03.2019 представник позивача адвокат Сергієнко С. М. подала заяву, в якій відкликала уточнену позовну заяву та просила відкласти розгляд справи для залучення до участі у справі територіальної громади Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області. 04.03.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче провадження. 22.04.2019 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та, за клопотанням представника позивача, відкладено підготовче засідання. 07.05.2019 представник відповідача Зміївський міський голова [PERSON] подав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради, не заперечував проти прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні. 07.05.2019 під час підготовчого засідання представник позивача [PERSON] підтримала позов з підстав, викладених в остаточній редакції позовної заяви та, зважаючи на визнання позову відповідачами, просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Належним чином повідомлені відповідачі або їх представники на підготовче засідання не з`явилися, що з урахуванням поданих ними заяв не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши доводи, викладені учасниками справи у заявах по суті справи та з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Статтею 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є: права та обов`язки забудовника на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 49,8 кв. м та на 1/2 частину надвірних будівель: літня кухня-сарай-гараж літ. Б - 2013 рік, сарай літ. В - 2000 рік, убиральня літ. Д - 2000 рік, літній душ літ. Г - 2000 рік, навіс літ. Е - 2000 рік, огорожа №№ 1, 2, 3 - 2011 рік, колонка № 4 - 2000 рік, за адресою: [ADDRESS] ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0387 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого підсобного господарства, та на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Згідно свідоцтву про смерть серія [NUMBER] , виданому 02.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] померла [INFO] , у віці 88 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 02.12.2008 зроблено запис за №352 (а. с. 15). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] сином [PERSON] та онуком [PERSON] (а. с. 16-18). Згідно заповіту, посвідченого 08.11.2008 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В., [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а. с. 19). На підставі свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 30.10.1981 по реєстру № 2505 [PERSON] була власником буд. [ADDRESS] (а. с. 20). 09.08.1990 [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600 кв. м та надвірні будівлі: сараї літ. Б, В, льох літ. Г, вбиральня літ. Д, огорожа № 1, колодязь № 2, що підтверджується договором дарування, посвідченого Готвальдівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Балаклійському бюро технічної інвентаризації в реєстрі за № 1-2060 (а. с. 21). Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради народних депутатів від 16.03.1995 № 91 надано дозвіл [PERSON] побудувати новий будинок замість старого на земельній ділянці [ADDRESS] (а. с. 22-24). Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 199 від 30.09.1998 новозбудований житловий будинок прийнято в експлуатацію (а. с. 25, 26). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" №\~2099 від 23.07.2018 вбачається, що згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 належав в 1/2 частці [PERSON] на підставі свідоцтва про власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 30.10.1981, р-р № 2605, 1/2 частці [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 09.08.1990 р-р №1-2060. При проведенні поточної інвентаризації в 2018 році виявлено, що будинок, який зазначений в правовстановлюючому документі, житловою площею 40,9 кв. м - знесений. В 1998 році був збудований новий шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок літ. А-1, загальною площею 80,4 кв.м, житловою 49,8 кв.м, дозвіл на будівництво нового будинку замість старого надано [PERSON] виконкомом Зміївської міської ради народних депутатів 16.03.1995 №\~91. Належно оформлена технічна документація. Збудовані надвірні будівлі: літня кухня-сарай-гараж літ. Б - 2013 р., сарай літ. В 2000 р., літній душ літ. Г - 2000 р., убиральня літ. Д - 2000 р., навіс літ. Е - 2000 р., огорожа № 1, 2, 3 - 2011 р., колонка № 4 - 2000 р. Декларації про готовність будинку до експлуатації до БТІ не надано (а. с. 27-29, 31). З довідки Зміївської міської ради Харківської області № 4721 від 03.07.2018 вбачається, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою на день її смерті були зареєстровані невістка [PERSON] , правнука [PERSON] , онук [PERSON] (а. с. 32). Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області № 944/02-31 від 12.12.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на: 1/2 частку у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель; 1/2 частку у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектара, кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд; 1/2 частку у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0387 гектара, кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документів, підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно (а. с. 30). Рішенням Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області ХІV сесія ХХІV від 16.03.2004 внесено зміни в п. 922 рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради № 295 від 30.12.1999 щодо передачі у приватну власність [PERSON] , мешканки [ADDRESS] земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку по [ADDRESS] та в п. 109 рішення № 292 від 30.12.1999, щодо передачі їй земельної ділянки площею 0,035 га для ведення особистого селянського господарства за вищевказаною адресою, та викладено в наступній редакції: передано безоплатно в спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , мешканцям [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,0387 для ведення особистого селянського господарства, розташовані [ADDRESS] , зобов`язано власників земельної ділянки в місячний термін з дня прийняття рішення оформити Державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку (а. с. 56, 85) На підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих 28.11.2005 Зміївською міською радою, [PERSON] належать на праві власності земельні ділянки площею 0,0387 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] . Співвласником земельних ділянок була [PERSON] (а. с. 33, 34). З листів Відділу у Зміївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 290/111-18 та № 289/111-18 від 27.07.2018 вбачається, що Державні акти на земельні ділянки площею 0,0387 г, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] \~та площею\~0,1000\~г,\~цільове призначення\~-\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку\~та господарських\~будівель і\~споруд,\~кадастровий номер\~ [NUMBER] ,\~які розташованіза адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] не видавались (а. с. 35, 36). За даними витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.\~Зміїв Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 27/0/40-19, №\~29/0/40-19 від 11.01.2019, нормативно грошова оцінка: земельної ділянки [NUMBER] складає 1 130 грн 34 к.; земельної ділянки 6321710100 [NUMBER] складає 1 372 грн 77 к. (а. с. 57, 58, 83, 84). За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 151121268 від 26.12.2018 вбачається, що за параметрами запиту (права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження) за адресою [ADDRESS] відомості відсутні (а. с. 59, 82). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до вимог статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: "За умови наявності дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини". Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] надав докази, якими підтверджується, що він є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] та прийняв спадщину в порядку, передбаченому ч.\~3 ст. 1268 ЦК України, а також звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність відповідних правовстановлюючих документів. \~ \~ \~ \~Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли спадщину після померлої [PERSON] - немає. \~ \~ \~ \~До складу спадщини після померлої [PERSON] входять права та обов`язки забудовника щодо здачі та введення в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, реєстрації права власності та отримання свідоцтва про право власності щодо 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, а також по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,0387 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого підсобного господарства, та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , але отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості через відсутність відповідних правовстановлюючих документів. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Позивач не вимагав відшкодування судових витрат, тому з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved