Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у шлюбі, який було розірвано у 1999 році. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в його свідоцтві про народження записаний відповідач. Як зазначає позивач, від 01.03.1999 року за рішенням суду [PERSON] виплачував аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] повноліття. З 01 вересня 2014 року син [PERSON] навчається на денному відділенні Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бєкєтова на бюджетній основі, строк закінчення навчання 30.06.2018 року. [PERSON] запевняє, що вона є інвалідом 2-ї групи та не в змозі самостійно утримувати сина, стверджує, що їй необхідна матеріальна допомога на його навчання, так як потрібно оплачувати проживання в гуртожитку та проїзд, витрачати кошти на одяг, взуття, продукти харчування, підручники, ліки тощо. Позивач вказує, що відповідач добровільно не надає допомоги на навчання сина, хоча має матеріальну змогу надавати її, оскільки є працездатною особою, має дохід, тому на її думку повинен надавати їй допомогу на навчання дитини. [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], мешканця с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2018 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суд не повідомляв. Заперечень проти позову [PERSON] до суду не надходило. Тому суд, враховуючи письмову згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши заяву позивача про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи: · копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача, · копію паспорта та ідентифікаційного номера сина [PERSON], · копію довідки виданої ОСББ «Розвиток» від 24.12.2014 року, згідно якої [PERSON] проживає разом із своєю матір»ю [PERSON], · копію свідоцтва про шлюб позивача, · копію свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON], · копію свідоцтва про розірвання шлюбу, · копію свідоцтва про шлюб від 15.01.2010 року, згідно якого 15.01.2010 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], в результаті якого остання отримала прізвище [PERSON], · довідку видану 23.12.2014 року Харківським національним університетом міського господарства ім. О.М. Бєкєтова, згідно якої [PERSON] є студентом 1-го курсу вказаного навчального закладу, термін навчання по 30.06.2018 р., · копію довідки МСЕК № 024865, згідно якого позивач є інвалідом 2-ї групи, · копії медичних довідок та виписок із історії хвороби [PERSON], · приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання, і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В силу ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявні всі вищезазначені юридичні факти у сукупності, в зв"язку з чим, відповідач зобов"язаний брати участь у фінансуванні здобуття освіти свого сина і має можливість надавати матеріальну допомогу в тому розмірі, який просить позивач. З урахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги відсутність заперечення проти позову [PERSON] з боку відповідача, який є працездатною особою, його матеріальне становище, відсутність будь-яких доходів повнолітнього сина [PERSON], стан його здоров»я, його витрати, пов"язані з навчанням та лікуванням. Також суд бере до уваги, що мати дитини, з якою проживає син [PERSON], є інвалідом другої групи. У зв"язку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити і визначити розмір аліментів в розмірі 30 % усіх видів заробітку щомісячно, на період навчання сина [PERSON] - до 30.06.2018 року. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved