Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, вказуючи, що 08.12.2010 року за реєстровим номером №1-1973 нотаріус Восьмої донецької державної нотаріальної контори посвідчив від імені [PERSON] заповіт, яка заповідала все своє майно [PERSON] [PERSON] вказував, що померла [INFO] [PERSON] була його тіткою та мешкала в квартирі [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної однокімнатної квартири. При зверненні його до нотаріальної контори для оформлення спадщини він дізнався про те, що померла [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], за яким остання успадкувала вищевказану квартиру. Він вважає, що заповіт недійсний у зв'язку з тим, що [PERSON] страждала на психічне захворювання і не могла керувати своїми діями при складанні заповіту. Відповідач [PERSON] позов не визнала та в свою чергу звернулась до суду з зустрічним позовом про усунення [PERSON] від спадкування вказуючи, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги [PERSON], яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. У зв'язку з цим вона пояснила, що померлу [PERSON] вона знала на протязі більше 40 років. Вони разом працювали, у них були дружні стосунки і вони часто спілкувалися. У 2000 році, вже коли [PERSON] жила одна, так як її чоловік помер, вона придбала однокімнатну квартиру за вищевказаною адресою. Через декілька років [PERSON] їй розповіла, що в неї є племінник на ім'я [PERSON], який попросився пожити в неї доки не знайде собі житло. Зі слів [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] раніше мешкав у Петровському районі м. Донецька з родиною. У нього була дружина та діти, але у зв'язку з тим, що він побив дружину, він був засуджений до кримінального покарання, дружина його вигнала з дому. Свою квартиру [ADDRESS] він продав. [PERSON] стало його шкода і вона пустила його пожити тимчасово в свою квартиру. З цього часу спокійного життя вона не знала. [PERSON] ніде не працював, зловживав спиртними напоями, приходив п'яний та влаштовував скандали, постійно викрадав у неї продукти харчування, відбирав гроші, а коли [PERSON] від цього знущання стала його не пускати до оселі, став вибивати шибки, ламати двері. На вимоги сусідів не скандалити не реагував, висловлювався на їх адресу лайкою. Від такої його протиправної поведінки [PERSON] [PERSON] після чергового скандалу стало зле і в неї стався інсульт. Лікування наслідків його були дуже довгим. [PERSON] на протязі тривалого часу лікувалась у різних лікувальних закладах. Вона, як хвора людина, потребувала сторонньої допомоги. Таку допомогу під час лікування надавала вона. Носила до лікарні ліки, їжу, допомагала їй виконувати гігієнічні заходи. [PERSON] знав про те, що [PERSON] тяжко хворіє, але ніякої допомоги їй не надавав. Більш того, він вирішив, що вона померла, та намагався продати її квартиру. Для виконання своїх намірів звернувся до ЖЄУ для отримання документів на квартиру, але співробітники ЖЄУ не дали йому ніяких документів. [PERSON] вчинив там скандал, ображав співробітників ЖЄУ. Кульмінацією такої його протиправної поведінки стало скоєння ним злочину проти життя [PERSON] 18.07.2009 року він, будучи напідпитку, вчинив скандал у квартирі [PERSON], став з неї знущатись а потім наніс декілька ударів ножем у життєво важливі органи потерпілої, намагаючись вбити її. Тільки втручання сусідів не дало довести його злочинні наміри до кінця. [PERSON] був заарештований та за вироком Калінінського районного суду м. Донецька був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 121 Кримінального кодексу України, до 5-ти років позбавлення волі. Після цього потерпіла потребувала сторонньої допомоги і вона надавала їй таку допомогу. Після виписки з лікарні стала готувати їжу, робити закупівлю продуктів, ліків. Через деякий час [PERSON] одужала та навіть вийшла працювати. На той час вона працювала у якості прибиральниці та нічного чергового в магазині "Комп'ютер центр" по пр. Ілліча. Крім того вона розносила періодичні видання за адресами в Калінінському районі м. Донецька. Вона сумлінно ставилась до виконання роботи. Ніяких зауважень до неї за виконання роботи не було. У грудні 2010 року [PERSON] склала заповіт на своє майно на її користь. Після цього [PERSON] ще працювала, але її стан здоров'я погіршувався і у вересні 2011 року вона вимушена була звернутись до органів опіки та піклування з заявою про встановлення опіки над нею, так як вона вже не могла самостійно себе обслуговувати, рідних та близьких, які б могли допомагати їй, не було. Саме вона допомагала [PERSON] отримувати пенсію, оплачувати комунальні послуги, оформляти субсидію, а потім, коли [PERSON] зовсім стало зле та до часу її смерті готувала їжу, прибирала, купувала продукти та ліки, виконувала гігієнічні заходи, купала її. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та надав суду аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві, зустрічний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, зустрічний позов не визнала та надала суду аналогічні пояснення. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову [PERSON], зустрічний позов підтримала та надала суду аналогічні пояснення, викладені у зустрічній позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], зустрічний позов підтримав та надав суду аналогічні пояснення. Представник Восьмої донецької нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про усунення від права на спадкування та відмови в задоволенні позову про визнання заповіту недійсним з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.55) Згідно заповіту від 08.12.2010 року, посвідченого Восьмою донецькою державною нотаріальною конторою 08.12.2010 року за реєстровим № 1-1973 [PERSON] заповідала все її майно [PERSON] Допитана у якості свідка [PERSON] показала, що як працівник ЖЄУ вона була знайома з [PERSON] Зі слів останньої їй відомо, що племінник забирав її пенсію, вона голодувала, племінник бив її, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, після яких вона довго лікувалась. Зі слів інших працівників ЖЄУ їй відомо, що якась особа по імені [PERSON] хотіла продати квартиру [PERSON] Сама [PERSON] просила працівників ЖЄУ видавати необхідні їй довідки лише [PERSON] Яких-небудь психічних відхилень у її поведінці вона не помічала. Свідок [PERSON] показав, що як сусід [PERSON] він знайомий з [PERSON] Останній постійно зловживав спиртними напоями, коли приходив до [PERSON] завжди вчиняв скандали, а сусіди вимушені були викликати працівників міліції. Зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] забирав у неї гроші, у зв'язку з чим вона вимушена була голодувати. Яких-небудь психічних відхилень у її поведінці він не помічав. Свідок [PERSON] показала, що вона працювала разом з [PERSON] З її слів їй відомо, що [PERSON] забирав у неї гроші, бив її, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження. Яких-небудь психічних відхилень у її поведінці вона не помічала. Вироком Калінінського районного суду м. Донецька від 27.10.2010 року [PERSON] визнаний винним в тому, що 18.07.2009 року в приміщенні кухні квартири [ADDRESS], знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязнених відносин, умисно наніс [PERSON] тяжкі тілесні пошкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Вказаним вироком [PERSON] засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою судової колегії палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області від 29.07.2011 року міра покарання знижена до 5 років. Ухвалою колегії суддів палати по кримінальним справам Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Калінінського районного суду м. Донецька та ухвала апеляційного суду Донецької області залишена без змін. Таким чином, аналіз вищевказаних доказів свідчить про те, що надані [PERSON] докази об'єктивно підтверджені показаннями свідків та матеріалами справи. Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Диспозиція ч.1ст. 121 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення навмисних дій „умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння". Таким чином, законодавець, в Кримінальному кодексі Україні використовує іншу термінологію при визначенні складів злочинів, які були вчиненні проти життя, здоров'я особи. Логічне співставлення та системний аналіз вказаних норм призводить до висновку, що ст. 1224 ЦК України використовує поняття „навмисне позбавлення життя" та "вчинення замаху на життя", яке охоплює низьку навмисних дій, основною ознакою якого є свідомі дії особи, направлені саме на позбавлення життя, оскільки б в іншому випадку законодавець в межах ЦК України перераховував би всі склади злочинів відповідної групи, або вказав тільки один склад - навмисне вбивство. На користь такого висновку також свідчить та обставина, що в абзаці другому ч. 1 ст. 1224 ЦК України вказано на єдиний випадок, коли не застосовується ч. 1, підкреслюючи, що спадкодавець, знаючи про замах (тобто умисел не було реалізовано по незалежним від виконавця обставинам) все ж призначив особу своїм спадкоємцем за заповітом (тобто окремо необхідно вчинення свідомих дії в межах певної процедури скласти та посвідчити заповіт) в іншому випадку (незалежно навіть від волі потенційного спадкодавця застосовується абз.1 ч. 1 ст. 1224 ЦК України). [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], тобто вона свідомо вчинила дії направлені на усунення від спадкування [PERSON] Для складу злочину, скоєного відповідачем, характерним є наявність непрямого умислу на позбавлення життя особи, оскільки тілесні ушкодження є небезпечними для життя потерпілого в момент заподіяння. Фактично [PERSON] вчинив замах на життя спадкодавця - [PERSON], за що був засуджений вироком суду. Обставини вчинення злочину встановлені в судовому порядку, та відповідно до 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає цивільну справу. У Постанові Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України № 24-753/0/4-13, від 16.05.2013 "Про практику розгляду судами цивільних справ про спадкування" вказано: "Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з не реабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування." Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] мала похилий вік, після заподіяння тяжких тілесних ушкоджень тяжко хворіла, а [PERSON] ухилявся від надання їй допомоги та своїми діями погіршував її стан. Свідки [PERSON] та [PERSON] також стверджували про неприязненні відносини між [PERSON] та [PERSON] Вказане також підтверджується відповіддю начальника Калінінського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області.(а.с.83). Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буду встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність усунення від права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], і в необхідності відмови у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та Восьмої Донецької державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним згідно ч.ч. 1,5 ст.1224 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] вже після прийняття вироку від 27.10.2010 року по факту заподіяння їй 18.07.2009 року тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] заповідала своє майно 08.12.2010 року [PERSON] та з огляду на мотиви заявленого зустрічного позову про усунення від спадкування, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності проведення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

Outcome: approved