Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач 10 вересня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 8/2007/840-К/1568-Н від 12 листопада 2007 року позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 61 050,00 доларів США, строком до 11.11.2032 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки № 8/2007/840-К/1568-Н/1, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме, домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Ентузіастів, 17, загальною площею - 82,4 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м. У свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 19.09.2013 р. за договором виникла заборгованість у розмірі 78 734,22 дол. США, що за встановленим курсом гривні станом на 19.09.2013 року складає 629 322,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28 879,48 дол. США, що еквівалентно 230 833,68 грн., заборгованість за відсотками - 33 545,12 дол. США, що еквівалентно 268 126,15 грн., пеня - 5754,29 дол. США, що еквівалентно 45 994,04 грн., штраф - 10 555,33 дол. США, що еквівалентно 84 368,75 грн. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1568 від 12 листопада 2007 року у розмірі 78 734,22 дол. США, що за встановленим курсом гривні станом на 19.09.2013 року складає 629 322,62 грн., звернути стягнення на домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Ентузіастів, 17, загальною площею - 82,4 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Надра», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо корегування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Надра» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги і просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1568-Н, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 61 050,00 дол. США, зі сплатою 12,49 відсотків на рік, з кінцевим терміном повернення 11 листопада 2032 року (а.с.6-8). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом, встановленим ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У відповідності ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В забезпечення виконання умов кредитного договору, 12 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 8/2007/840-К/1568-Н/1, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме, домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Ентузіастів, 17, загальною площею - 82,4 кв.м., житловою площею - 43,1 кв.м. (а.с.9-10). Згідно витягу зі Статуту ПАТ КБ «Надра», погодженого Національним банком України, правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином. У свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 19.09.2013 р. за договором виникла заборгованість у розмірі 78 734,22 дол. США, що за встановленим курсом гривні станом на 19.09.2013 року складає 629 322,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28 879,48 дол. США, що еквівалентно 230 833,68 грн., заборгованість за відсотками - 33 545,12 дол. США, що еквівалентно 268 126,15 грн., пеня - 5754,29 дол. США, що еквівалентно 45 994,04 грн., штраф - 10 555,33 дол. США, що еквівалентно 84 368,75 грн. (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи те, що на час розгляду справи у суді першої інстанції вказаний закон є чинним і підлягає застосуванню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит у іноземній валюті, домоволодіння, загальною площею 82,4 кв.м., на яке банк просить звернути стягнення, є постійним місцем проживання відповідача, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Відмова з цих підстав у задоволенні позову не позбавляє іпотекодержателя права на повторне звернення до суду в майбутньому, після зняття мораторію, на задоволення вимог кредитора за валютними кредитами. З огляду на вищевикладене, аналізуючи здобуті по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі вищевикладеного і

Outcome: dismissed