Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що вона є матір»ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі, [PERSON] - є її батьком. Наразі спільно не проживають. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини не надає, хоча зобов»язаний це робити, оскільки являється її батьком, є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім»ї, родичів, яких він зобов»язаний утримувати, не має. Звернулася до суду за захистом прав дитини. Позивачка в судове засідання не з»явилася. Участь в судовому засіданні взяла представник позивачки, яка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття та судові витрати. Відповідач, будучи вчасно повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з»явився, але надіслав до суду лист від 26.09.2014 року за вх.№4402, в якому зазначив, що щодо сплати аліментів заперечень не має та просив суд врахувати, що між ним та позивачкою була усна домовленість про утримання дитини, яку, вважає, що виконав, а саме: сплатив всі витрати на документи, які необхідні для вивезення малолітньої [PERSON] до Російської Федерації (близько 1000 грн.), сплатив всі судові збори та витрати при розірванні шлюбу (близько 750 грн.), купував подарунки та одяг дитині (6500-7000 грн.). У відшкодуванні витрат позивачки за надання правової допомоги, просив відмовити. Неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №1950000789277 від 07.10.2014 року та лист від 26.09.2014 року за вх.№4402, із змісту якого слід розуміти про обізнаність відповідача із розглядом справи в суді. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду справи і слухає справу у його відсутності. Суд, вислухавши представника позивачки, розглянувши лист відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із тих підстав, що обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України визначено два способи виконання батьками своїх обв»язків по утриманню дитини Один із них - це за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Другий спосіб - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За умовами ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором, аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки Городищенської міської ради від 05.07.2014 року за №2273 малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивачки у справі - [PERSON] (а.с.6). У своєму листі відповідач посилається на те, що при розірванні шлюбу між ним та позивачкою була усна домовленість щодо надання допомоги і підтримки по мірі можливості у вихованні дитини, а вона в свою чергу обіцяла не порушувати питання в судовому порядку щодо стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, а саме заочного рішення Бориспільського районного суду Київської області від 20 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Зі слів представника позивачки відносини між позивачкою та відповідачем щодо утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в добровільному порядку не врегульовані. Між сторонами відсутній оформлений в письмовій формі договір про утримання неповнолітньої дитини, з визначенням розміру та порядку виплати аліментів, не додержана нотаріальна форма посвідчення договору, що є обв»зковим для правочину такого виду. Суд не приймає доводи відповідача про наявність такого договору в усній формі, тому що згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним і таким чином він не породжує ніяких прав та обов»язків сторін та виключає можливість впливу на батька у разі неналежного виконання ним своїх обов»язків по утриманню дитини в порядку передбаченому ч.2 ст.189 СК України. Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про стан здоров»я, її дитячий вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно та у відношенні відповідача, а саме, що він працює, не має інших утриманців, фізично здоровий і приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача витрат, пов"язаних за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. 00 коп., підлягають до задоволення, згідно вимог ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією заочного рішення Бориспільського районного суду Київської області від 20.12.2013 року, довідкою Городищенської міської ради від 05.07.2014 року за №2273. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: approved