Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору та відшкодування завданих збитків, згідно якого просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 13 листопада 2014 року позивач уклала договір з ФОП [PERSON], згідно якого виконавець зобов"язується виготовити та встановити їй металеві вхідні двері; ціна виробу - 2750 грн. Після підписання договору вона оплатила аванс в розмірі 1000 грн. Після укладення договору представник ФОП [PERSON] сказав. що повідомить про подальше виконання робіт. під час укладення договору позивач не врахувала своїх фінансових можливостей та через дві години зателефонувала на адресу ФОП [PERSON] за телефоном, зазначеним в договорі, та повідомила. що хоче розірвати укладений договір та просить повернути їй аванс. В подальшому позивач неодноразово телефонувала та їздила в офіс за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Олейнікова, 20, однак гроші їй не повернули. В результаті в неї підвищівся тиск та погіршилось здоров"я. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та надала пояснення відповідно до змісту позовної заяви, просила позов задовольнити, пояснила, що не розрахувала свої фінансові можливості, вона отримує невелику пенсію, тому одразу зателефонувала ФОП [PERSON] з метою розірвати укладений договір, проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечувала, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи за відсутності відповідача до суд уне надходило. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами 13 листопада 2014 року укладено договір № б/н за умовами якого Замовник - позивач [PERSON] - доручає, а Виконавець - відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] - зобов"язується виконати роботу по виготовленню металевих дверей за ціною Виконавця. Замовник зобов"язується оплатити та прийняти гтові вироби та роботу відповідно до умов даного договору (п. 1.1., 1.2 Договору) (а.с. 6). Згідно Розділу 2 Договору вартість виробу складає 2750 грн; аванс 1000 грн; борг до доставки - 1750 грн. На виконання п. 2.2 зазначеного договору позивачем сплачено аванс у розмірі 1 000 грн. Згідно п. 3.1. Договору Замовник зобов"язується оплатити вартість замовлення, яка складає 2750 грн. Відповідно до п. 4.1. Договору у випадку невиконання Замовником п. 3.1.. Договір вважається розірваним та всі його додатки недійсними; у випадку внесення Замовником завдатку і наступним невиконанням п. 3.1. Договору завдаток замовнику не повертається. Позивач направляла на адресу відповідача претензію щодо повернення їй грошових коштів (а.с. 7) та зветалась до Саксаганського РВ із заявою щодо невиконання ФОП [PERSON] договірних відносин (а.с. 8, 9). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 598 ЦК України припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невико нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч. 3 ст. 622 ЦК України у разі відмови кредитора від договору (стаття 615 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.п.2, 6 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як вбачається зі змісту позовної заяви, наданих позивачем доказів та пояснень, має місце одностороння відмова позивача від виконання зобов"язання. Позивачем не надано суду доказів сплати завдатку за Договором від 13 листопада 2014 року, припинення зобов'язання до початку його виконання, доказів істотного порушення умов договору відповідачем, доказів того, що відповідач не приступив своєчасно до виконання зобов"язання тощо. Незважаючи на назву позовної заяви, позивачем не висувалась вимога щодо розірвання укладеного договору підряду. Таким чином, суд, проаналізувавши надані та досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.23, 526, 549, 610, 611, 615, 651, 655, 656 ЦК України та

Outcome: dismissed