Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON]. і [PERSON]. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2011 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON]. 04.08.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально; та про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - по 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини. В судове засідання позивачка [PERSON]. не з»явилась повторно, до матеріалів справи надала повторну заяву щодо розгляду справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити; відповідач [PERSON]. в судове засідання також не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні вимоги позову та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з матеріалів справи та пояснень позивачки (за змістом позовної заяви) вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2011 року; шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї (а.с.7); в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON]. (а.с.6, 8-9). Позивачка [PERSON]., як тимчасово внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку та зареєстрована разом з дитиною - сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]; зареєстроване постійне місце її проживання - [ADDRESS] (а.с.8-9). Як стверджує позивачка [PERSON]., відповідач є громадянином Ісламської республіки Іран, має тимчасову посвідку на проживання в Україні; починаючи з грудня 2012 року сторони остаточно припинили та з того часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя(а.с.4-5). Як стверджує позивачка, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими, тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений. Як стверджує позивачка [PERSON]., після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати разом з нею - позивачкою [PERSON]. (матір»ю); будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачкою [PERSON]. не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]» (а.с.7). Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON]. є працездатною особою, працює неофіційно та має відповідні мінливі доходи, які отримує періодично; будь-яких утримань з його доходів за виконавчими документами на користь інших осіб не відбувається (а.с.5). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення позивачки, матеріальне становище відповідача, стан здоров»я дитини, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, як про це просить позивачка, починаючи з 04.08.2016 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. При цьому, визначений розмір аліментів, з урахуванням матеріального стану матері дитини (позивачки), фактично є мінімально необхідним розміром для забезпечення належного матеріального забезпечення дитини з боку батька (відповідача).

Outcome: approved