Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Представник позивача-заявник [PERSON] звернувася із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду до рішення Новоукраїнського районного суду від 15 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про розподіл спільного майна, доповнивши рішення, що комплекс будівель по [ADDRESS], вартістю 134 561 грн. залишено в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав повністю та просить суд, ухвалити додаткове рішення, так як рішення суду неможливо виконати та зареєструвати право власності, що позбавляє позивачку можливості здійснити державну реєстрацію права власності на дане майно. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] вважає заяву безпідставною, так як ухвалення додаткового рішення яке просить здійснити заявник змінить суть рішення суду яке набуло законної сили. Суд, заслухавши заявника, представника відповідача [PERSON]- [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних обставин. У відповідності до ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 15 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. В порядку розподілу спільного майна подружжя виділено позивачу: [PERSON]: автомобіль МАЗ6303, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 12.04.2012 р., вартістю 40 354,85 грн., трактор МТЗ-82.1, держномер [NUMBER], зареєстрований 03.04.2006 р., вартістю 93 896 грн., всього на суму 134 250(сто тридцять чотири тисячі двісті п'ятдесят) гривень 85 копійок. Відповідачу: [PERSON]: причіп ПА 004, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 13.11.2010 р., вартістю 7 126,59 грн.,а втомобіль ВАЗ 212140 147 20 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 09.10.2010 р., вартістю 60 625 грн., мотоблок 2010р., вартістю 11 000 грн., бензопили 2 шт., 2010 р. на суму 3 000 грн., електропилу,2010р, вартістю 1 500 грн., Ноутбук "Lenovu", 2011 р., вартістю 5 000 грн., принтер «Кенон», 2011 р., вартістю 2 000 грн., мініелектростанцію,2008р., вартістю 10000 грн., телевізор "Самсунг", 2010 р., вартістю 2 000 грн., всього на суму 100 253(сто тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 59 копійок. Комплекс будівель по [ADDRESS], вартістю 134 561 грн. залишено в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] різницю в долях в розмірі 33 997(тридцять три тисячі дев"ятсот дев"яносто сім) гривень 26 копійок. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію судових витрат в розмірі 6 650 (шість тисяч шістот п"ятдесят) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю. Відповідно до первинних позовних вимог позивачка серед інших позовних вимог просила суд визнати за позивачем та відповідачем право власності на 12 частину комплексу будівель по [ADDRESS] (т.1 а.с. 5-10). В подальшому змінивши в цій частині позовні вимоги позивачка просила в порядку поділу майна виділити їй комплекс будівль»(т.2 а.с. 69-73). За результатами розгляду позовні вимоги задоволено частково, в частині позовних вимог: комплекс будівель по [ADDRESS], вартістю 134 561 грн. залишено в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] при цьому суд дійсно ухвалюючи рішення на свій розсуд , всупереч п. 25 ППВСУ N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, не визнав ідеальні частки подружжя в майні відповідно до їх часток та не зазначив частки спільної часткової власності, а саме по 12 частині кожному. При винесенні додаткового рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що первинні та зміненні позовні вимоги позивача досліджувалися судом, сторони подавали докази і пояснення, але в мотивувальній частині не завершено думку висновком суду про розмір часток та резолютивній частині рішення відсутні відомості про розмір часток. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що вимоги представника заявника підлягають задоволенню

Outcome: approved