Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ). Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Богдан О.О. від 13 травня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі №756/6184/16-ц за позовом [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2016 року судді Маринченко М.М. передано на розгляд цивільну справу №756/6184/16-ц за позовом [PERSON] . Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2017 року цивільну справу №756/6184/16-ц за позовом [PERSON] передано на розгляд судді Васалатію К.А . На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу №756/6184/16-ц за позовом [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 серпня 2012 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено усний договір №01/02, за яким виконавець ФОП [PERSON] повинен був з власних пиломатеріалів, на власному обладнанні виготовити для позивача будівельні дерев`яні матеріали, зокрема, брус, лаги, дошку для підлоги, дошку дубову, дошку "вагонка" та інше, що необхідні для спорудження будівлі за авторським науково-дослідним приватним проектом "ПІРАМІДА". Договір є довгостроковим, відповідач виготовлював окремі вироби на підставі окремих правочинів за заявками позивача. На виконання умов договору від 15 серпня 2012 року №01/02 [PERSON] сплачено 08 червня 2014 року ФОП [PERSON] аванс у сумі 1300,00 грн за виготовлення дошки для підлоги. Проте відповідач не виконав умови договору від 15 серпня 2012 року №01/02, в обумовлений строк не передав позивачеві придбану дошку для підлоги. З цих підстав [PERSON] просив суд визнати дійсним усний правочин від 08 червня 2014 року з виробництва і реалізації пиломатеріалів власного виробництва відповідача - дошки для підлоги; визнати позивача добросовісним набувачем права власності на дошки для підлоги за усним правочином від 08 червня 2014 року з виробництва і реалізації пиломатеріалів власного виробництва відповідача - дошки для підлоги; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] неустойку у розмірі 25818,00 грн; зобов`язати відповідача надати розрахункові документи на всю реалізовану товарну продукцію власного виробництва за за усним правочином від 08 червня 2014 року з виробництва і реалізації пиломатеріалів власного виробництва відповідача. У ході розгляду справи [PERSON] неодноразово змінював позовні вимоги шляхом подання заяв про уточнення позовних вимог. У цих заявах позивач також вказав на те, що на виконання умов договору від 15 серпня 2012 року № 01/02 він сплатив 26 вересня 2012 року ФОП [PERSON] аванс у сумі 250,00 доларів США за виготовлення дошки для підлоги, однак відповідач не виконав умови договору від 15 серпня 2012 року № 01/02, в обумовлений строк не передав позивачеві придбану дошку для підлоги. З цих підстав [PERSON] просив стягнути з ФОП [PERSON] на його користь компенсацію за позбавлення права власності на майно за усним правочином від 26 вересня 2012 року з виробництва і реалізації пиломатеріалів власного виробництва відповідача - дошки для підлоги у сумі 250,00 доларів США, неустойку у розмірі 27020,00 доларів США; компенсацію за позбавлення права власності на майно за усним правочином від 08 червня 2014 року з виробництва і реалізації пиломатеріалів власного виробництва відповідача - дошки для підлоги у сумі 1300,00 грн, неустойку у розмірі 108212,00 грн; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача 210200,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Відповідач ФОП [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що він не укладав з позивачем договору від 15 серпня 2012 року № 01/02, не отримував у позивача за цим договором жодних коштів, зокрема у сумі 250,00 доларів США та 1300,00 грн, та не виконував ніяких робіт. Указані обставини, як стверджував ФОП [PERSON] , встановлені численними рішеннями судів, ухваленими у спорах між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Інших заяв по суті справи сторони до суду не подали. Також ФОП [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та виселення, який ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року повернуто позивачеві за зустрічним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з урахуванням усіх поданих ним заяв про уточнення позовних вимог. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували. ФОП [PERSON] пояснив, що вони знайомі з [PERSON] тривалий час, він орендував у нього нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не заперечував того факту, що іноді на прохання [PERSON] здійснював обробку деревини ("кругляка"), яку привозив позивач, проте категорично заперечував існування будь-яких договірних відносин між ФОП [PERSON] та [PERSON] , а також виготовлення ФОП [PERSON] на замовлення позивача пиломатеріалів з сировини відповідача. Заслухавши вступне слово позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа -підприємець. За твердженням позивача [PERSON] 15 серпня 2012 року між ним та відповідачем, як суб`єктом господарювання, укладений усний довгостроковий договір №01/02, яким передбачено виконання низки акцептованих відповідачем заявок з виробництва та реалізації пиломатеріалів власного виробництва з власної деревини і на власному обладнанні на промбазі в погоджений сторонами строк, замовлених і оплачених позивачем для своїх особистих споживчих потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Нормою ч. 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Різновидом договору підряду є побутовий підряд. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно зі ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана надати докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд ухвалює рішення у справі на користь протилежної сторони. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а допустими є докази, отримані одержані з дотриманням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між ним та ФОП [PERSON] договору побутового підряду від 15 серпня 2012 року №01/02, а саме: розписки чи квитанції відповідача про отримання платежу від позивача на виконання указаного замовлення, акти прийому-передачі виконаних робіт за вказаним замовленням, або письмові проміжні заявки на виконання робіт, які прийняті до виконання ФОП [PERSON] . Долучені до позовної заяви розрахунки, креслення не містять конкретної інформації щодо виду робіт, їх вартості, замовника та виконавця, а отже, не містять відомості, які є предметом доказування у справі. Ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиціальність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні факти і правовідносини. Факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року у справі №756/6183/16-ц за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] , залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, встановлено, що договір побутового підряду від 15 серпня 2012 року №01/02 між сторонами справи не укладався. Аналогічний факт установлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2017 року у справі №756/5711/16-ц та постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у справі №756/2154/17. Судом за клопотанням [PERSON] викликались у судове засідання свідки, які жодного разу не з`явились в судове засідання. Ураховуючи викладене, зважаючи на те, що показання свідків не можуть бути єдиним належним та допустимим засобом доказування у справі щодо укладення між сторонами договору та виникнення договірних правовідносин, надані [PERSON] докази є недостатніми для підтвердження факту існування між сторонами правовідносин побутового підряду, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачеві у задоволенні вимог щодо зобов`язання виконати в натурі обов`язок за договором, стягнення компенсації за позбавлення права власності на майно, неустойки та відшкодування моральної шкоди. Також не можуть бути задоволенні вимоги [PERSON] щодо визнання договору укладеним, позяак за приписами ст. 220 ЦК України суд управі визнати укладеним лише той договір, який підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Договір побутового підряду не відноситься до категорії договорів, які повинні посвідчуватись нотаріально.

Outcome: dismissed