Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обгрунтовує вимоги таким. Вона є рідною сестрою неповнолітнього [PERSON] . Матір дитини, [PERSON] , померла [INFO] . Батьком дитини являється відповідач [PERSON] , який є єдиним законним представником неповнолітнього [PERSON] . Відповідач з осені 2014року фактично не виконує свої батьківські обов"язки по вихованню свого сина. Восени 2014року тяжко захворіла їхня матір і відповідач, покинувши хвору дружину та малоілтнього сина [PERSON] , пішов із сім"ї. Фактично, після смерті матері, її брат виховуться в її сім"ї, та перебуває на повному її утриманні. Матеріальне становище родини є дуже скрутним, оскільки вона одна дбає про утримання їхньої сім"ї, та фактично утримує двох дітей. В 2017році згорів їхній будинок, тому вони змушені проживати в літній кухні, яка складається із двох кімнат, технічний стан якої не дозволяє створити належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання. Натомність, вона власними силами, за допомогою брата [PERSON] , намагаються відновити згорілий будинок, та привести його до стану , належного для проживання дітей. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків, матеріальної, чи будь-якої іншої допомоги , на утримання дитини не надає взагалі. Із сином не спілкується, та всіляко намагається уникнути будь-яких контактів з нею, чи зі своїм сином. Відповідач не приймає ніякої участі в житті дитини, та не дбає про створення належних умов для проживання та розвитку свого сина. В 2018році [PERSON] виповнилося 14 років, у зв"язку з чим постало питання необхідності оформлення паспорту громадянина України, що вимагає особистої участі батька у вирішенні цього питання. Через відсутність паспорту у дитини, буде неможливо продовжити навчання, що порушує права дитини на отримання освіти. Відповідач не вчинив жодних дій для того, аби [PERSON] зміг отримати паспорт, був зареєстрований за місцем свого проживання. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться його життям, не створює умов для отримання дитиною освіти, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вважає, що відповідач, як батько дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 18 березня 2020року відкрито провадження у данній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного проваджкення. Призначено підготовче засідання (а.с.37-40) Ухвалою суду від 15 квітня 2020ркоу закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.49-50). В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судовою повісткою, яка повертається до суду з позначкою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Тому судом додатково здійснено виклик через оголошення на сайті "Судова влада України" сторінка Дружківського міського суду. Відзив на позов відповідач не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №22, зробленим 24 січня 2005року, [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини є відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №100, складеним 22 січня 2019року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.13) Із копії паспорта на ім"я відповідача вбачається, що останній зареєстрований з 13.03.1998р по теперішній час за адресою [ADDRESS] . Реєстрація відповідача за вказаною адресою також підтверджується довідкою виконавчого комітету від 11.03.2020р (а.с.11,34) Проте відповідно до Актів, які складено 24.02.2020року головою територіального комітету Агеєвою Є.В. відповідач за вказаною адресою реєстрації з 2014року не мешкає. По [ADDRESS] проживають [PERSON] , її дитина [PERSON] , [INFO] , та її брат [PERSON] , [INFO] . (а.с.16,17) [PERSON] навчається у 9 класі Дружківської загальноосвітньої школи 1-11ступенів №8 , і характеризується позитивно, що підтверджується довідкою директора ЗШ №8 О.С. Міхеєвим №7 від 29.01.2020року та характеристикою класного керівника [PERSON] (а.с.21-22) Згідно інформації про стан утримання та виховання [PERSON] , яка надана директором школи О .С . Міхеєвим № 17 від 31.01.2020р. [PERSON] мешкає разом із сестрою [PERSON] та племінником [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Місце роботи і проживання батька дитини - [PERSON] , невідоме. Навчанням , вихованням та утриманням [PERSON] батько не займається. Через пожежу будинку, родина мешкає у літньому 2-х кімнатному будиночку, який має пічне опалення. Вода, туалет на дворі. [PERSON] з [PERSON] мешкають разом у кімнаті, сплять на 2-х поверховому ліжку. Сукупний дохід родини складає 6тисяч грн на трьох мешканців. [PERSON] закінчує 9 класів. Для отримання свідоцтва про базову середню освіту та подальшого навчання йому необхідно отримати паспорт громадянина України. Виникла проблема з отриманням паспорту [PERSON] , бо батько не має паспорту громадянина України. Фактично утриманням, вихованням та навчанням підлітка займається [PERSON] (а.с.23) Така інформація підтверджується також актом про пожежу від 29.10.2017року (а.с.18) , актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] , складеним комісією у складі заступника директора [PERSON] , соціальним педагогом [PERSON] , класним керівником [PERSON] , і затвердженим директором школи О.С. Міхеєвим (а.с.15), довідками про доходи [PERSON] (а.с.25-28), Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили в судовому засіданні факт того, що утриманням, вихованням [PERSON] займається лише його сестра, позивачка [PERSON] Зв"язку з батьком дитина не має. Відповідач покинув сім"ю декілька років тому. Свідок [PERSON] також пояснила, що вона працює в школі , де навчається [PERSON] , навчалася його сестра [PERSON] , вже 30років. Сім"ю [PERSON] знає давно.Більш того вони мешкають по сусідству. Зауважила, що відповідач і раніше взагалі ніколи не цікавився навчанням дітей, їх життям у школі. Він жодного разу не приходив до школи. Лише матір мала зв"язок зі школою. Після смерті матері [PERSON] , [PERSON] фактично піклується [PERSON] . На виконання вимог ст.171 СК України в судовому засіданні була заслухана думка дитини з вирішення спору про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] .. Неповнолітній [PERSON] важає, що батька необхідно позбавити батьківських прав, оскільки він не приймає участі в його житті взагалі. Де батько перебуває йому не відомо, на зв"язок з ним він не виходить. Коли намагалися вирішити питання про паспорт , шукали його через знайомих. Але він так і не відреагував на його проблему. Після смерті матері, він мешкає разом із сестрою , яка і утримує його. Батько ні матеріальної , ні моральної допомоги не надає. Відповідно до п.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 1 Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з Висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до сина [PERSON] від 02.07.2020року №3075/0.136/0-20, орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , оскільки [PERSON] з дитиною не проживає і не спілкується, життям сина не цікавиться, не бере участі у його вихованні, коштів на його утримання не надає. Навіть після смерті дружини, спілкування з сином не поновив, своє ставлення до виконання батьківських обов"язків не змінив. Представник органу опіки та піклування Мельніченко Т.В. в судовому засіданні підтримала висновок. На її думку батько без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків щодо сина [PERSON] . Вважає, що є підстави для задоволення данного позову. Враховуючи те, що відповідач фактично покинув дитину, не вживає заходів щодо належного виховання сина, щодо його морального, культурного та фізичного розвитку, не утримує дитину матеріально, а також враховуючи той факт, що відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації і його місце проживання невідомо ні дітям, ні органу опіки, це дає змогу дійти до висновку, що поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до дитини відсутні. Виходячи з оцінки доказів, пояснення позивача, пояснення дитини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з інтересів дитини, і того факту, що батько свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, відповідачем було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідача, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягненн аліментів на дитину. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько не приймає участі в матеріальному утриманні дитини, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з нього аліментів. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини , матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав в сумі 840,80грн і за вимоги щодо стягнення аліментів сумі 840,80грн. Загальна сума до стягнення складає 1681,60грн

Outcome: partial