Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав, мотивуючи тим, що вони не займаються вихованням та утриманням [PERSON], [INFO] В помешканні, де зареєстрований та проживав малолітній до жовтня 2013 року ([ADDRESS]), не створено належних умов для його проживання, навчання та відпочинку. З жовтня 2013 року малолітній проживає разом з тіткою та її сином за адресою: [ADDRESS], де створені задовільні умови для його проживання та виховання. Батьки [PERSON] розлучилися в 2005 році. Згідно інформацій ЗШ № 2 від 28.01.2014 року № 65 та від 14.02.2014 року № 92 малолітній [PERSON] навчається в закладі з вересня 2011 року. Батьки дитини його вихованням та утриманням не займаються, не цікавляться навчанням сина. На запрошення класного керівника та адміністрації мама в школу не з'являється. Батько за час навчання малолітнього в закладі жодного разу не цікавився його навчанням, не відвідував батьківські збори. З жовтня 2013 року [PERSON] проживає з тіткою [PERSON], яка займається його вихованням, утриманням та цікавиться навчанням. Учень систематично відвідує школу, охайно одягнений, жодних зауважень щодо навчання не має. Матір дитини [PERSON] 07.02.2014 року надала службі у справах дітей письмове пояснення, з якого випливає, що син не проживає з нею з жовтня 2013 року. [PERSON] стверджує, що телефонує до сина та цікавиться його справами, здоров'ям, навчанням. Утримувати сина тимчасово не може у зв'язку із відсутністю роботи. Зобов'язалась протягом двох місяців влаштуватися на роботу, привести в належний для проживання стан помешкання, надалі належно виховувати сина, проживати з ним, цікавитися його вихованням та навчанням. З письмового пояснення батька дитини [PERSON], яке він надав службі у справах дітей 07.02.2014 року, вбачається, що він останній раз бачив сина в 2009 році, вихованням не займався. Матеріально допомагав сину, перераховуючи по 200 гривень щомісячно. Виявив бажання взяти дитину до себе на проживання та утримання. Відповідно до інформації ЗШ № 2 від 15.04.2014 року № 158 випливає, що батьки і надалі не займаються вихованням [PERSON], не цікавляться його навчанням та поведінкою в школі, не відвідують батьківські збори та не ідуть на співпрацю з класним керівником та адміністрацією навчального закладу. Малолітній не виявляє бажання проживати з матір'ю, не говорить про неї з позитивної сторони, засуджує спосіб її життя. Як вбачається з інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.04.2014 року № 250 сім'я [PERSON] згідно рішення комісії з питань соціального супроводу від 12.11.2013 року взята під соціальне обслуговування. Гр. [PERSON] не працює, проживає разом із батьком та співмешканцем, з якими часто розпивають спиртні напої, ведуть аморальний спосіб життя. Фахівцем з соціальної роботи проведено ряд бесід, спрямованих на налагодження стосунків з рідним сином, зокрема, щодо забезпечення умов для проживання сина та його повноцінного розвитку, покращення санітарно-гігієнічних умов в помешканні, працевлаштування, про негативні наслідки вживання алкоголю та про здоровий спосіб життя. Однак, [PERSON] не виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи та не бажає змінювати спосіб життя. Ситуація залишилась незмінною. 17.04.2014 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини малолітній Віталій підтвердив, що батьки не займаються його вихованням, не цікавляться здоров'ям та навчанням, матеріально не допомагають. Через часті зловживання матір'ю та її співмешканцем алкогольних напоїв, постійні сварки та дебоші, в квартирі проживати з нею він не бажає. Дитина виявила бажання проживати разом з тіткою [PERSON] Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що у 2005 році він розлучився з відповідачкою і з того часу свого малолітнього сина не бачив, не цікавився його життям бо не думав, що так складеться ситуація. Стверджує, що сплачував аліменти на утримання сина по 200 гривень щомісяця за рішенням суду, іншої допомоги на утримання чи виховання сина не надавав. Вперше зустрівся з сином після того як представники служби у справах дітей почали збирати документи про позбавлення його батьківських прав. У нього були наміри спілкуватись із сином, проте, його дружина не покликала [PERSON] до телефону. На даний час купив синові велосипед та кросівки, а також разом з сином навідали дідуся хлопчика, а батька відповідача. Пропонував синові проживати разом з ним, проте, останній відмовився. Вважає, якщо для дитини буде краще проживати з тіткою, то він не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що у 2005 році вона розлучилася з відповідачем та проживала разом із своїм сином у квартирі своїх батьків із батьком, сестрою та її сином. Після смерті її матері у квартирі почав проживати її співмешканець [PERSON], який уже два роки ніде не працює. У їхній квартирі виникали суперечки з приводу проживання її співмешканця, в результаті чого вона посварилась із сестрою і остання виїхала із квартири разом зі своїм сином [PERSON] та сином відповідачки [PERSON]. Даний конфлікт триває протягом двох останніх років. Відповідачка на даний час працює неофіційно на ринку, крім того, отримує аліменти на утримання сина у розмірі по двісті гривень щомісячно, пороте, дані кошти використовує на власні потреби, а саме, продукти харчування та утримання квартири, оскільки, вона довший час не працювала. Стверджує, що один раз вона передала продукти харчування для сина та п"ятдесят гривень на потреби для школи. Як пояснила відповідачка в школу вона не приходила, оскільки, у неї був на лиці великий синець, не телефонувала синові, бо той не хотів з нею розмовляти. Відповідачка запевняє, що вона і її співмешканець уже не зловживають алкоголем, привели квартиру у належний стан, проте, син і надалі не хоче повертатись додому, оскільки, там до сьогоднішнього дня проживає її співмешканець. [PERSON] повідомила, що з жовтня 2013 року синові взагалі не допомагає, не займається його вихованням, не цікавиться його навчанням. З жовтня місяця її син не проживає у даній квартирі, а разом із її рідною сестрою та її сином [PERSON] проживають в орендованій квартирі. З березня по травень 2014 року відповідачка у школу не приходила, не знає де навчається її син, відвідувала школу коли [PERSON] навчався ще у шостому класі. Заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що батька не бачив з шести років, з часу розлучення своїх батьків. До жовтня 2013 року проживав разом з мамою, дідусем, тіткою [PERSON], з двоюрідним братом [PERSON]. З січня 2013 року у квартирі почав проживати мамин співмешканець [PERSON], з яким мама почала зловживати алкоголем. З того часу у їхній родині почались постійні конфлікти. [PERSON] ображав його тітку та побив брата, перерізав світло у їхній кімнаті, а тому чотири дні вони з братом не мали можливості вчити уроки. Просив маму, щоб [PERSON] пішов з їхнього дому, але на його прохання вона не реагувала. Тому, коли мама вигнала тітку та його брата з дому пішов разом із ними. Вони проживають в орендованій квартирі, йому там подобається, він спокійно себе почуває, тітка [PERSON] до нього гарно відноситься, допомагає йому у всьому, утримує їх із братом. Його матір не допомагає йому матеріально, не цікавиться його життям, школу не відвідує ще з шостого класу. Йому стало відомо, що його батько сплачував аліменти на його утримання по двісті гривень, проте, грошей не бачив, мама йому не допомагала. Стверджує, що не хоче проживати з батьком, оскільки він його не знає, це чужа для нього людина. З того часу як соціальні працівники почали працювати з їхньою родиною то його батько вперше почав з ним спілкуватись, купив йому велосипед, возив його в гості до дідуся. [PERSON] запевнив суд, що з мамою він також не хоче бути, проживає без неї вже рік, вона не просила його повернутися. При зустрічі з ним запитувала чому він не хоче жити з нею, проте, якби й не було співмешканця то він всеодно не хотів би жити з мамою бо у нього немає до неї відчуттів як до рідної людини. Стверджує, що хоче залишитись з тіткою [PERSON] та своїм братом [PERSON], вважає їх своєю сім"єю. Свідок [PERSON] фахівець з соціальної роботи, в судовому засіданні повідомила, що з 11.02.2014 року вона працює з сім"єю [PERSON], яка опікується [PERSON] та [PERSON] Гр. [PERSON] звернулась до них за допомогою з приводу приватизації майна та виховання дітей. У орендованій квартирі, в якій проживає [PERSON] з дітьми немає належних умов для проживання, проте, у теперішній сім"ї їм спокійніше. Надія турбується про здоров"я дітей, їхній розвиток і дозвілля. [PERSON] захотіла отримати опікунство над малолітнім [PERSON], оскільки, він проживає з нею не законно. Свідок [PERSON] є рідною сестрою відповідачки та хресною мамою [PERSON]. В судовому засіданні повідомила, що її сестра усунулась від виховання свого сина ще за життя їхньої матері, яка опікувалась своїм онуком [PERSON]. Батька дитини не було багато років, вони не спілкувались. Конфлікти у її родині розпочались після смерті їхньої матері. З того часу до них у квартиру поселився співмешканець [PERSON], сестра не питала нічийого дозволу на його проживання, а поставила всіх перед фактом. Вони ніде не працювали, почали разом випивати спиртне. Після чергового конфлікту з співмешканцем сестри, який будучи п"яним підняв руку на її сина, влаштував дебош, перерізав проводи світла і вона із дітьми прожили у цій кімнаті чотири дні, а це була осіння пора і діти не мали можливості навчатись, змушена була терміново шукати інше житло. Після чого [PERSON] вигнала її з дитиною з батьківської хати і з того часу вона з нею не спілкується. Стверджує, що сестра не уважна і до власної дитини. Її племінник [PERSON] попросився переїхати з нею жити, тому і забрала його. Дітьми займалась [PERSON] самостійно. Знає, що [PERSON] отримувала аліменти на утримання сина [PERSON], проте, жодних коштів не надавала, а витрачала на власні потреби. Пригадує, що одного разу [PERSON] купляла продукти харчування та давала 50 гривень для школи. Уже дев"ять місяців як вони з дітьми проживають окремо, [PERSON] почав краще вчитися, став спокійніше спати, вступив до ліцею. Вона постійно займається дітьми, разом готують уроки, [PERSON] ділиться з нею своїми думками, дуже слухняний хлопчик, допомагає їй по господарству. Стверджує, що сестра почала телефонувати до [PERSON] лише після того як соціальна служба почала цікавитися їхньою сім"єю. Свідок запевняє, що [PERSON] самостійно прийняв рішення щодо проживання з нею та її сином [PERSON]. Вона пропонувала йому повернутись до мами, проте, хлопчик відмовляється, оскільки, у квартирі по сьогоднішній день проживає співмешканець його матері. [PERSON] не бажає змінювати свою думку, немає бажання бути з батьками. Свідок запевня ??? Прокурор в судовому засіданні позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] просив задоволити. Суду пояснив, що, відповідачі не займаються вихованням малолітнього сина, не цікавляться його здоров"ям та навчанням, матеріально не допомагають, а тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в період шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO], що посвідчується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З 2005 року відповідачі розлучені, до жовтня 2013 року малолітній [PERSON] проживав з матір"ю в [ADDRESS]. З жовтня 2013 року малолітній проживає разом з тіткою та її сином за адресою: [ADDRESS], де створені задовільні умови для його проживання та виховання. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачі не проявляють жодної цікавості щодо сина, його розвитку, що підтверджується інформаціїєю ЗШ №2 від 28.01.2014 року №64, №65 (а.с.6,7), інформаціїєю ЗШ №2 від 15.04.2014 року №158 (а.с.8, 9), актами обстеження умов проживання дитини від 23.01.2014 року та від 23.10.2013 року (а.с. 10, 11), заявою [PERSON] Від 26.12.2013 року (а.с. 12), заявою малолітнього [PERSON] від 31.01.2014 року (а.с.13), поясненням [PERSON] від 07.02.2014 року (а.с.14), поясненням [PERSON] від 07.02.2014 року (а.с.15), протоколами бесіди від 07.02.2014 року (а.с.18, 19), листом Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 16.04.2014 року №250 (а.с.20). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідачів, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до них заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідачів. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до якого виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 21-23). Як вбачається із пояснень фахівця із соціальної роботи та відповідачки, яка зобов"язувалась протягом двох місяців влаштуватись на роботу, привести помешкання в належний стан, займатись вихованням сина, слідкувати за станом здоров"я сина, цікавитись його навчанням, проте, згідно інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 16.04.2014 року №250 [PERSON] не виконала рекомендації фахівця із соціальної роботи та не бажає змінювати спосіб життя, ситуація залишилась незмінною. Враховуючи думку малолітнього [PERSON], [INFO], який не бажає проживати із матір"ю чи батьком, беручи до уваги, що відповідачі не проявляють зацікавленості до особистого життя сина, не беруть участі у його вихованні, не створюють умов для фізичного, морального та духовного розвитку дитини, не підтримують його матеріально, а тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 167 СК України, дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав зберігає право на проживання у житловому приміщенні в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. А тому, з метою забезпечення права малолітнього [PERSON] на житло, суд вважає за необхідне накласти заборону вчиняти певні дії щодо житла, квартири [ADDRESS], право власності на яке та право користування яким має малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідачів слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 164, 167, 180 СК України,

Outcome: approved