Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виселення із житлового будинку без права надання іншого жилого приміщення, зняття з реєстрації. Свої змінені позовні вимоги мотивує тим, що вона відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15.11.2000 року, є власником будинку в [ADDRESS] Виноградівського району. Разом з нею проживають її син - [PERSON] та його дружина - [PERSON] з двома повнолітніми дітьми. 13.10.2014 року рішенням Виноградівського районного суду шлюб між її сином та відповідачкою [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] перейшла до прямих образ та погроз щодо фізичного насилля щодо позивачки. На прохання звільнити приміщення будинку, відповідачка відмовилася, заявляючи, що вона є членом сім'ї. Позивачка вказує, що подальше проживання відповідачки в будинку позбавляє її як власника можливості отримання житлових субсидій та здачі майна в найм для отримання додаткового доходу. Подальше проживання в одному будинку на одній земельній ділянці з відповідачкою вважає неможливим із-за побоювання за своє життя. Вважає, що відповідачка не є членом сім'ї в силу наявності рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] та відсутністю неповнолітніх дітей. Оскільки після розлучення відповідачки з сином позивачки, подружні права та обов'язки між ними припинилися і на даний час відповідачка не є членом їхньої сім'ї, а являється тимчасовим мешканцем, позивачка просить суд виселити [PERSON] з житлового будинку в [ADDRESS] Виноградівського району, який належить [PERSON] та зобов'язати Виноградівський відділ ДМС зняти з реєстрації [PERSON] з домоволодіння по [ADDRESS] Виноградівського району. В свою чергу відповідачкою подано до суду заперечення на позовну заяву про виселення та зобов'язання зняття з реєстрації та заперечення на заяву про зміни та доповнення до позовної заяви. Свої заперечення мотивує тим, що вона і її діти і надалі є членами сім'ї позивачки і законних підстав для виселення її з житлового будинку немає. Вона була одружена з [PERSON] 27 років, разом народили і виховали двох дітей, вели спільне господарсто, систематично сплачували комунальні послуги, робили ремонти, добудови. З позивачкою проживала у мирних стосунках, однак дії її колишнього чоловіка спровокували сварку між ними. На даний час вона не вчиняє ніякі перешкоди при проживанні у будинку, а з дітьми роблять все для того, щоб у будинку було спокійно та затишно для сумісного проживання. На підставі цього впросить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі за необґрунтованістю. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої змінені позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити. Пояснила, що запросила сина з невісткою проживати до свого будинку після смерті чоловіка. Відповідачка була її невісткою, після розірвання шлюбу з її сином, між нею та відповідачкою продовжилися і так неприязні відносини. Неодноразово відповідачка погрожувала їй фізичною розправою. [PERSON] за весь час проживання на належній їй житловій площі ні разу не спромоглася сплатити за комунальні послуги чи вчинити капітальний ремонт помешкання, не веде догляду за нею. Перебуваючи у важкому матеріальному становищі, маючи проблеми зі здоров'ям, позивачка не витримує такий нестерпний стан речей. Просила суд виселити [PERSON] з будинку [ADDRESS] Виноградівського району та зняти її з реєстрації через органи ДМС за вище вказаною адресою. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі доручення від 14.11.2014 року, в судовому засіданні підтримав змінені позовні вимоги позивачки, просив такі задоволити. Додав, що на даний час відповідачка [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON], яка є власником житлового будинку в [ADDRESS], 8, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу між відповідачкою та сином позивачки вступило в законну силу. Крім цього, відповідачка не має на утриманні неповнолітніх дітей. Після звільнення відповідачкою належної позивачці житлової площі, вона сподівається на спокійне життя, крім цього бажає здати житлову площу в оренду. Відповідка [PERSON] в судовому засіданні не визнала змінені позовні вимоги позивачки, просила суд відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що з 1989 року проживає в будинку позивачки на її прохання. Була одружена з [PERSON] 27 років, народили та виховали двох дітей, вважає себе членом сім'ї позивачки. Вона веде догляд за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги за користування житловим будинком, займалася ремонтом будинку. Наразі шлюб між нею та [PERSON] розірвано, але вона і надалі продовжує проживати в будинку позивачки. На даний час [PERSON] має іншу жінку, яку бажає привести до спірного будинку. Представник відповідачки [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 05.01.2015 року, в судовому засіданні заперечила щодо змінених позовних вимог позивачки, просила суд в задоволенні таких відмовити. Пояснила, що причиною всіх негараздів в сім'ї [PERSON] є дії сина позивачки - [PERSON] Відповідачка ніколи не ображала позивачку, всі 27 років подружнього життя робила все для того, щоб в будинку було затишно і чисто, систематично проводила ремонти житлових приміщень. Крім того, особисто сплачує всі комунальні витрати. Просила суд звернути увагу на ст.405 ЦК України, згідно якої, право користування житловим приміщенням зберігається за членами сім'ї власника жилого приміщення. Відповідачка не робить ніяких перешкод при проживанні у будинку. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка є його матір"ю, яка проживає в одному будинку з відповідачкою. Із-за поведінки останньої він не може приходити до будинку матері. Позивачка розповідала йому, що відповідачка нічого їй не допомагає. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка його мати, а відповідачка - бувша дружина, з якою він розлучився у жовтні 2014 року. Підставою до розірвання шлюбу було те, що відповідачка пиячить. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] є її матір"ю. Свідок пояснила, що відповідачка є агресивною людиною. Також свідок пояснила, що в її присутності позивачка та відповідачка не сварились, не наносили побоїв та не погрожували одна одній. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка її бабка, а відповідачка - мати. Вона проживає в будинку разом з матір"ю, батьком та бабкою. Між матір»ю і бабкою завжди існували нормальні стосунки. Після розірвання шлюбу між батьками, батько почав налаштовувати бабку проти матері - [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони тривалий час проживають по сусідству із позивачкою та відповідачкою. За весь цей час позивачка ніколи не скаржилася на поведінку своєї невістки - відповідачки [PERSON], остання завжди допомагала позивачці, доглядала за нею, приносила останній їжу. Свідок [PERSON] пояснила, що сім"ю [PERSON] вона знає з 1998 року, неоднарозово приходила до них в гості, часто спілкувалася з позивачкою, остання ніколи не скаржилася на поведінку відповідачки, між ними були нормальні відносини, відповідачка завжди запрошувала позивачку до себе, допомагала їй по веденню домашнього господарства. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка його бабка, а відповідачка - мати. Всі вони проживають в одному будинку. Між бабкою і матір"ю існують нормальні відносини. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка його рідна сестра, яка в 1989 році на запрошення позивачки [PERSON] пересилилася до її будинку. За весь цей час між ними були нормальні стосунки, відповідачка допомагала позивачці, доглядала за нею. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.11.2000 року, жилий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], 8, дійсно належить [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №609 від 13.11.2000 року. Рішенням Виноградівського районного суду від 13.10.2014 року у справі №299/2017/14-ц, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], 15.11.1986 року розірвано. Рішення суду вступило в законну силу 28.10.2014 року. З довідки виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району №02-14/1451 від 06.11.2014 року слідує, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS] має наступний склад сім'ї: [PERSON], [INFO] - дружина; [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - донька; [PERSON], [INFO] - внук; [PERSON], [INFO] - мати. Згідно даних Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області від 04.12.2014 року, [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] від 29.01.1999 року. Як пояснили в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON], відповідачка [PERSON] заселилась у спірний будинок як дружина сина позивачки - [PERSON] На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак відповідачка [PERSON] продовжує проживати в будинку, який належить позивачці по справі - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. Згідно ч.3 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Питання про наявність правових підстав для виселення особи із житлового будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов'язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За змістом ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст.157 ЖК України та ч. 1 ст.116 ЖК України. Виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника жилого будинку (квартири) згідно з ч.1 ст.116 ЖК УРСР може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Доказів того, що члени сім'ї власника будинку систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, матеріали справи не містять. Згідно до ч.4 ст. 156 ЖК УРСР, припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, а у разі відсутності угоди між власником квартири і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих правовідносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК УРСР. Позивачка [PERSON] не надала доказів існування угоди про порядок користування жилим приміщенням [PERSON] і того, що така угода нею не виконується. За таких обставин, не має правових підстав, передбачених ЖК УРСР , для виселення відповідачки зі спірного будинку. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed