Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

16.02.2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що навчається, в твердій грошовій сумі в розмірі 2395 грн., щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. В обгрунтування позову зазначила, що їх спільна дочка [PERSON] на даний час продовжує навчання на 1 курсі денної форми в Кам`янець-Подільського національного університету імені І.Огієнка за кошти бюджетного фінансування. Вказує, що у зв"язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Стан здоров"я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати матеріальне утримання дочці. Натомість повнолітня дочка утримується лише нею, оскільки відповідач у добровільному порядку коштів не надає. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою. 18.02.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання у сумі, вказаній у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. Повнолітня дочка [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету іноземної філології Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка з 14.09.2020 року. Навчається за кошти бюджетного фінансування. закінчує навчання в університеті 10.06.2024 року/ а.с.7/. Як посилається позивач та не оспорено відповідачем повнолітня дочка власних доходів немає та потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Як вбачається з наданих квитанції від 11.09.2020 року та договору № 12390 найму житлового приміщення в гуртожитку університет від 13.09.2020 року, позивач понесла витрати на проживання дочки у сумі 4085,00 грн./а.с.3/. Так, з пояснень сторін встановлено, що відповідач має заробітки від роботи за кордоном близько 15000 грн. щомісячно, має статус та пільги учасника бойових дій. Натомість позивач посилається на те, що самостійно утримує повнолітню дочку, що навчається, однак її заробітку не вистачає для її належного утримання. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов"язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, встановлено, що повнолітня дочка сторін потребує матеріального утримання також від свого батька, який з урахуванням розміру своїх доходів може надавати таке утримання в сумі 2395 грн. щомісячно, що ним визнано. Тому, з урахуванням рівності обов"язку обох батьків щодо утримання та визнання позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги повністю та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн., щомісячно, на період її навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду . Згідно із ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вирішення питання судових витрат, то суд керується наступним. Так, при подачі позовної заяви про стягнення аліментів позивач згідно Закону України "Про судовий збір " звільнена від сплати судового забору. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та дотримуючись вимог ст. 141, 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави лише 50 відсотків судового збору, що становить 454,00 грн.

Outcome: approved