Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

адвокат Топчийов Є.В. який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до АТ КБ «Приватбанк» в якому просить визнати незаконними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо автоматичного списання коштів з картки відкритої на ім`я [PERSON] в сумі 963 гривні та стягнути з відповідача понесені витрати при звернені до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в 2018 році позивач відкрив у відділенні Банку-відповідача картковий рахунок для подальшого зарахування пенсії. У тому ж році, позивач скористався встановленим лімітом і зняв кошти з картки. На протязі з 2018 року по 23.11.2020 рік (останній платіж), позивач кожного місяця вносив суми для погашення суми боргу.22.02.2021 року позивачу на телефон прийшло СМС-повідомлення про зарахування йому на картку пенсії, яку він отримує у Бахмутсько-Лиманському відділенні Пенсійного Фонду. В той же день він звернувся до Банку, де через банкомат намагався зняти кошти - пенсію, але при отриманні суми вияснилося, що з його пенсії була утримана сума у розмірі 963 гривень. У зв`язку з тим, що це були вихідні дні, позивач 25.02.2021 року звернувся до відділення Банку, у тому числі і на гарячу лінії Банку, де йому повідомили, що кошти були зняті в автоматичному режимі у зв`язку з заборгованістю. Повертати кошти Банк відмовився. 26.02.2021 року позивач звернувся з письмовою заявою про притягнення винних осіб до відповідальності, але ця заява не вирішить спору, так як Банк і надалі буде стягувати в автоматичному режимі суми. Звертатися до суду Банк не збирається, так повідомили у відділенні Банку. Позивач вважає, що порушені його права і потребують захисту згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач [PERSON] вважає, що відповідачем неправомірно були списані грошові кошти з рахунку, оскільки при списанні коштів банк у своїх діях керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, тоді як порядок списання коштів з рахунку клієнта регулюється ст.1071 ЦК України, яка передбачає можливість такого списання виключно за розпорядженням клієнта. Позивач зазначив, що він не надавав банку будь-якої згоди або розпорядження на списання грошових коштів з його карткового рахунку. А також у відповідача відсутні будь-які документи від органу державної виконавчої служби про примусове стягнення коштів, оскільки немає рішення суду, що набуло законної сили , яким було б вирішено стягнути з позивача заборгованість на користь відповідача, у тому числі і будь які інші рішення щодо примусового стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 3 березня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 5 квітня 2021 року з викликом сторін. 5 квітня 2021 року підготовче засідання була закрито та призначено судовий розгляд для розгляду справи по суті. 2 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ КБ «Приват банк» М.І.Захарова в якому він вказав, що просить в задоволенні позовних вимог відмовити оскільки кредитний договір від 26.06.2018 року складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, паспорту кредиту і Умов та правил надання банківських послуг. В анкеті позивач особисто поставив свій власний підпис. А відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Крім того в той же день [PERSON] було підписано паспорт споживача кредиту в якому позивач особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки. Відповідач посилається на висновки Верховного суду, ЦК, Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року . Вказує, що часткове виконання зобов`язання боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум. 5 серпня 2021 року в судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Топчийов Є.В. не з`явились. Через канцелярію суду від представника позивача адвоката Топчийова Є.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність його та позивача. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ «Приват банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача, відзив підтримує та просить відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З паспорту серії [NUMBER] вбачається,що позивачем є [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою в [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до довідки, яка була видана відповідачем зазначено, що 22.02.2021 року з карткового рахунку позивача було проведене автоматичне погашення простроченої заборгованості в сумі 963,00 гривень (а.с.6). 22 лютого 2021 року гр. [PERSON] звернувся із письмовою заявою до начальника Бахмутського відділу поліції з вимогою притягнути винних осіб до відповідної відповідальності (а.с.7). В матеріалах справи наявна анкета заява, яка була підписана особисто [PERSON] 26.06.2018 року (а.с.31). До анкети заяви додані паспорт кредиту, витяг з Умов та правил надання банківських послуг та виписки по рахункам договору від 26.06.2018 року (а.с.18-31). Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка. Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів" у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів" платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року). Договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: - умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; - номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; - назву отримувача; - номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; - перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі) (пункт 6.4 Інструкції від 21 січня 2004 року). Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року). У відзиві представник АТ КБ «Приват Банк» вказав, що пунктом 1.1.3.1.6 Умов договору клієнт Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь якого рахунка Клієнта у розмірі еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором і купую/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України. Згідно з п. 1.1.3.2.12. Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником Банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобов`язання перед Банком. Відповідно до п. 1.1.3.2.12.1.Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта для погашення заборгованості Клієнта перед банками, з якими у Банка встановлені кореспондентські відносини. Списання проводиться на підставі платіжної вимоги банку - отримувача коштів. Списання здійснюється за умови надання одержувачем документів, що підтверджують безперечність його вимог до Клієнта на підставі невиконання дійсних зобов`язань Клієнта (кредитний договір, розрахунок заборгованості). Пунктом 1 ч.5 ст. 178 ЦПК України визначено, що до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилався на те, що АТ КБ "Приватбанк" неправомірно (без його розпорядження та згоди) списало з належного йому банківського рахунку грошові кошти в загальному розмірі 963,00 грн. Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення, посилався на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайі, як невід`ємної частини, укладеного між сторонами договору. Оскільки Умови та правил надання банківських послуг не підписані позивачем, відтак вказані умови та правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131св19). Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року зазначено,що без наданих банком підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг,відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчаснс погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За встановлених обставин даної справи та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та Умови та Правила банківських послуг, які б містили умови зокрема щодо договірного списання, враховуючи заперечення позивача з приводу самостійного та безпідставного списання банком коштів з його рахунку, суд дійшов висновку про безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку [PERSON] в загальному розмірі 963,00 грн. та невідповідність дій відповідача в цій частині вимогам закону та умовам укладеного договору, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на АТ КБ "Приватбанк" обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При відкритті провадження, [PERSON] було сплаченосудовий збір у розмірі 908,00 грн, з рахуванням повного задоволення позову, суд,

Outcome: approved