Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У липні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 18 лютого 2012 року В"юнківською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають троє дітей: дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Близько півроку назад шлюбні відносини між ними фактично припинилися, з того часу відповідач матеріально їй та дітям взагалі не допомогає, участі у їх вихованні не приймає. У зв"язку з тим, що протягом тривалого часу [PERSON] не підтримує з нею та дочками ніяких відносин, тому вона не має достовірних відомостей про його місце роботи, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним, порівняно з його дійсними доходами. За останні роки відповідач змінював місце своєї роботи, яка була різною за характером, видом та сферою діяльності, за яку він отримував нерегулярні доходи з неофіційних джерел. На даний час вона змушена самостійно утримувати та виховувати малолітніх дітей, працювати по господарству для матеріального забезпечення себе та їх спільних дітей. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов"язку щодо утримання малолітніх дітей, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, його доходи є мінливими та нерегулярними, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн на кожну дитину, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді від 05.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. У вищевказаній ухвалі відповідачу роз"яснено його право у п"ятнадцятиденний строк з дня її вручення подати відзив на позовну заяву та сторонам роз"яснено, що відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п"яти днів з дня отримання відзиву. Як вбачається з поштового повідомлення №1200100172731 вищевказану ухвалу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав особисто 18.07.2019 року. Крім того, отримав судову повістку про виклик до суду на 09.09.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 12001001813115 про вручення судової повістки його матері [PERSON] 05.08.2019 року. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, передбаченим ст.178 ЦПК України, у встановлений судом строк відповідач не скористався, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.2012 року, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 18 лютого 2012 року В"юнківською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №1 (а.с.8). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.09.2012 року, [NUMBER] від 21.10.2013 року та [NUMBER] від 18.05.20185 року сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-11). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Житомирської області №194 від 25.06.2019 року до складу сім"ї позивачки [PERSON] входять дочки [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н. Дана громадянка та її діти проживають за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Пунктом 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач не утримує свою малолітніх дітей і не бажає цього робити, відзиву на позовну заяву, так само як і заперечень проти позову на адресу суду не надав, тому суд вважає стягнути з нього аліменти на дочок [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2015 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved