overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 08 лютого 2002 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Протягом останніх трьох років відносини між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин у липні 2018 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 лютого 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 83. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що з липня 2018 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом та окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 11 листопада 2006 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісність характерів. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1072. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 29 листопада 2003 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1993. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28.02.2014 р. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісність характерів. З вересня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають та не підтримують шлюбні стосунки. Шлюб існує формально. Представник позивача та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2914 року у весільній каплиці у Лас-Вегасі, штат Невада, округ Кларк, між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Реєстратором округу Кларк Деббі Конвей. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що з вересня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом та окремо проживають. Сторони не підтримують шлюбних стосунків. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Сторони погодились на розірвання шлюбу, подавши відповідні заяви. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 12 серпня 2011 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів та різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю. З серпня 2017 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Спроби збрегти сім`ю бажаних результатів не дали. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 964. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та з серпня 2017 року окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем шлюб, зареєстрований 27 травня 2012 року Різдв"янською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 4. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вони мають різні погляди на сімейні відносини, систематично скандалить, ображає, проживають окремо, а тому вважає, що сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Позивачка [PERSON] позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 27 травня 2012 року Різдвянською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на "[PERSON]" Від спільного подружнього життя у подружжя дітей не має. Судові витрати позивачка просить покласти на себе. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Карасинською сільською радою Сарненського району Рівненської області шлюбі з 03.11.1987 року, неповнолітніх дітей не мають, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим протягом тривалого часу проживають окремо і не підтримують подружніх відносин, на даний час має іншу фактичну сім"ю та бажає укласти шлюб з іншим чоловіком, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить роозглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що дружина залишила сім"ю та понад рік проживає окремо, на даний час має іншу сім"ю, однак [PERSON] має заборгованість по кредитним договорам, що уклала під час шлюбу, яку не сплачує, а тому просить відмовити у задоволені позову до сплати позивачем кредитів Із свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №436332 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому Карасинською сільською радою Сарненського району Ровенської області УРСР, шлюбі з 03.11.1987 року, актовий запис №8. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку сторони не підтримують подружніх стосунків і не проживають разом, не ведуть спільного господарства, протягом трьохмісячного строку примирення подружжя не відбулося, позивач має іншу фактичну сім"ю та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не аргументував можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON], а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Суд, виходячи із обставини залишення сім"ї з ініціативи позивача, майнового стану відповідача, вважає за доцільне не покладати судові витрати по сплаті судового збору на [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON] 01.11.2003 року у виконкомі Жихівської сільради Середино-Будського р-ну Сумської області, актовий запис № 05. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].. Позивачка просить розірвати шлюб в звязку з тим, що в неї з відповідачем на протязі останніх років спільне сімейне життя поступово погіршилось через обоюдні сварки, різність характерів, вони не можуть найти спільну мову з будь-яких питань ,в сім"ї постійно виникають сварки , непорозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. При винесенні рішення просить суд вказати, що вона надалі бажає залишити за собою прізвище " Сильченко". Діти залишаються проживати з нею. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у заяві, пояснила, що в сім"ї постійно виникають сварки, скандали, відповідач ображає її, . В сім"ї постійні непорозуміння з будь-яких причин. З відповідачем вони півтора місяця не підтримують шлюбних відносин, перемирення неможливе, наполягає на розлученні., сім"я їх розпалась остаточно. Відповідач з позовом згоден, пояснив, що дійсно їх сім"я розпалась через різні погляди на житття, постійні сварки,перемирення неможливе. Суд, дослідивши матеріали справи ,заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружньої сім"ї, не знаходили спільну мову через різні погляди на життя, різні характери , на підставі чого в сім"ї виникали сварки. Подружжя не підтримують шлюбних відносин півтора місяця, втратитли почуття любові та поваги одне до одного, миритися не бажають. Суд вважає , що шлюб сторін розпався. Діти залишаються проживати з матір"ю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 06.09.2003 року року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилися: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через поведінку відповідача, який неналежно відноситься до сім"ї, через це у них виникали сварки, скандали, відповідач її ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. Вона до чоловіка втратила усі почуття, шлюб їх носить формальний характер. Внаслідок цього, вона залишила чоловіка і з дітьми пішла проживати окремо від нього до своїх батьків. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Високий Замок", а тому, на підставі ст.224 ЦПК, проведено заочний розгляд справи. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім"я їх розпалась, шлюб їх існує лише формально. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved