Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON]. 14.11.2008 року нею був складений заповіт на належну їй частину квартири [ADDRESS] на ім"я [PERSON] Відповідач оспорював даний заповіт, але рішенням суду у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Після вступу судових рішень у законну силу позивач [PERSON] звернувся до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Але у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Вказаний документ знаходиться у відповідача, надати документ він відмовився. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за право власності на 3/8 частини квартири [ADDRESS], зважаючи на те, що відповідач має право на обов"язкову частку у спадковому майні після померлої дружини [PERSON], що становить 1/8 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він має законне право на належну дружині частку, а тому підстав для задоволення позову немає. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, повністю підтримала пояснення відповідача, просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, його представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 29.12.2008 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] у рівних частках на праві приватної спільної власності. [PERSON], яка є тіткою позивача та дружиною відповідача, [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 14.11.2008 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла всю належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] позивачу [PERSON] 04.01.2011 року позивач [PERSON] звернувся до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28.04.2011 року відповідач [PERSON] подав до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. 27.01.2014 року [PERSON] державним нотаріусом П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме 1/8 частину квартиру [ADDRESS], як на обов"язкову частину у спадковому майні. Позивачу [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджується листом від 12.09.2013 року та постановою державного нотаріуса від 05.03.2015 року, у зв"язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як встановлено при розгляді справи, на день смерті [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Крім того, у померлої [PERSON] є її рідна донька - [PERSON], яка є повнолітньою та працездатною, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Згідно із абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] був непрацездатним, що підтверджується відповідними письмовими доказами, а тому має право на обов'язкову частку відповідно до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для визначення розміру обов'язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту. В разі спадкування за законом спадкоємцями померлої [PERSON] були б відповідач [PERSON] та донька померлої [PERSON], які б успадкували по 1/4 частині спірної квартири [ADDRESS]. Визначення розміру обов'язкової частки у спадщині здійснюється шляхом визначення половини від поділу усієї спадщини (яка береться за одиницю) на попередньо визначену кількість спадкоємців. Обов'язкова частка ж це не менше половини того, що мав отримати спадкоємець, тому обов'язкова частка відповідача [PERSON] складає 1/8 частину спірної квартири, яка вираховується наступним чином: 1/2 частина квартири ділиться на двох спадкоємців за законом (чоловік та дочка), дорівнює 1/4 частину, а половина 1/4 частини, становить 1/8 частина спірної квартири. Таким чином, в разі отримання сторонами свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, відповідач [PERSON] повинен отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину спірної квартири, а позивач [PERSON] повинен отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частини спірної квартири. Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі і за ним повинно бути визнано право власності на 3/8 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved