Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] 13.09.2017 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує про те, що 01 червня 2012 року між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та нею - [PERSON], було укладено Договір оренди землі №649, відповідно до якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 50,00 га, в тому числі 50,00 га рілля, кадастровий номер земельної ділянки 2320983300:07:023:0005 (пункт 2 договору), яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, строком на 5 років (п.7). Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Василівському районі Запорізької області 15 червня 2012 року, реєстраційний номер 232090004003207, для ведення селянського (фермерського) господарства. Згодом вона змінила своє прізвище з «Передерій» на «Ісаєва», відповідно до Свідоцтва про шлюб . Позивачка стверджує, що нею належно виконувались обов'язки за умовами вищезазначеного Договору оренди землі, а відтак, відповідно до п.7 умов Договору та статті 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який Договір було укладено, вона має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке письмово задекларувала відповідно до вимог Закону. Згідно пункту 7 Договору, сторони погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 1 січня 2013 року, внесено зміни до Земельного кодексу України. Так, відповідно до ст. 122 ЗК України, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності покладено на центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, у спірних правовідносинах - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. 05 квітня 2017 року вона звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-пропозицією про поновлення вищезазначеного Договору, до якого був доданий проект Додаткової угоди. На вказане звернення від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області відповідь не надходила. Вважає, що її право на поновлення договору оренди землі, передбачене ст. 33 Закону України «Про оренду землі», порушене. Після закінчення терміну дії Договору, до даного часу, вона продовжує користуватися земельною ділянкою, сплачує орендну плату. Позивачка просить суд: - здійснити заміну сторони орендаря на - [PERSON] та визнати поновленим Договір оренди землі №649 від 01.06.2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Василівському районі Запорізької області 15.06.2012 року за №232090004003207, земельної ділянки загальною площею 50,00 га, в тому числі, 50,00 га рілля, кадастровий номер земельної ділянки 2320983300:07:023:0005, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, на тих же самих умовах на строк 5 (п'ять) років, в редакції Додаткової угоди, текст якої викладений у позовній заяві та додано до позову; - судові витрати просить суд покласти на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Ухвалою судді 15.09.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 29.01.2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду 31.01.2018 року в задоволенні заяви [PERSON], про забезпечення позову - відмовлено. Відповідач - Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, надала свої письмові пояснення по справі, в яких заперечує проти позову, посилаючись на Закон України від 06 вересня 2012 року № 5245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 1 січня 2013 року, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема, до ст. 122 ЗК України, у звязку з чим, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності покладено на, у тому числі, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а тому, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області не наділена на даний час повноваженнями щодо поновлення Договору оренди. Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, надало суду свої письмові заперечення проти позову, в яких вказує, що 01 червня 2012 року між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] було укладено Договір оренди землі № 649, який зареєстрований у Держкомзему у Василівському районі Запорізької області, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2012 р. № 232090004003207. Розділ «Строк дії договору» (п. 7) містить інформацію про те, що Договір оренди землі укладено на 5 років. Крім того, у вказаному розділі обумовлено, що після закінчення договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж на 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово про намір подовжити його дію. У квітні 2017 року на адресу Головного управління звернулася [PERSON] із листом - повідомленням стосовно поновлення договору оренди землі № 649 від 01.06.2012 року. (вх. 19-3883/0/1-17 від 20.04.2017). Головне управління листом від 22 травня 2017 року № 19-8-0.6-2959/2- 17 повідомило [PERSON] про свої заперечення в поновлені Договору. Відповідач вважає, що Договір вважається припиненим 16.06.2017 року. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області вважає, що посилання позивачки на ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», є хибним та безпідставним. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області вважає, що положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди, враховуючи положення статті 6, 203, 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладення його за наявності вільного волевиявлення особи, непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник позивачки та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фермерського господарства «Фермер Таврії», в особі [PERSON], не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в особі [PERSON] не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, підтримує письмові заперечення, які містяться в справі. В судове засідання представник відповідача - Василівської районної державної адміністрації Запорізької області неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених осіб, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 792 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Як вбачається з ч. 3 ст.122 ЗК України в редакції, що діяла станом на 01.06.2012 року, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання. Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 01.06.2012 року між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено Договір оренди землі № 649, копія якого є в справі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Василівському районі Запорізької області , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2012 року за № 232090004003207. Як вбачається з тексту Договору оренди землі № 649, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області (орендодавець) надала, а [PERSON] (орендар) прийняла у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 50,00 га, в тому числі 50,00 га рілля, кадастровий номер земельної ділянки 2320983300:07:023:0005, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. Земельна ділянка передавалася для ведення селянського (фермерського) господарства. Цільове призначення земельної ділянки: сільськогосподарське призначення рілля. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семиденний строк після державної реєстрації договору за актом приймання - передачі. Договір укладено строком на 5 років. Сторони також погодили, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 01.06.2012 року між Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] було укладено [PERSON] прийому - передачі земельної ділянки. Проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, суд вважає, що сторони на законних підставах уклали вищезазначений Договір, який є предметом даного спору. При цьому, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов Договору. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання, що передбачено ст.ст.526, 527, 530, 532 ЦК України. Договір на протязі строку його дії не було розірвано, визнано недійсним, тощо, сторони не повідомляли про порушення умов Договору, орендар сплачував всі необхідні податки, збори та платежі, обробляв земельну ділянку належним чином, що підтверджується, крім пояснень позивачки та її представника, квитанціями, довідками, [PERSON], які є в справі, а тому, він мав законну силу. В судовому засіданні встановлено, що фактично, даною земельною ділянкою користувалося Фермерське господарство «Фермер Таврії», членом господарства якого є, як вбачається зі Статуту, копія якого є в справі, у тому числі, позивачка [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, копія якого є в справі, [PERSON] змінила своє прізвище на «Ісаєва» у звязку з реєстрацією 24.09.2011 року шлюбу. Стаття 33.\~Закону України «Про оренду землі» визначає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, пятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Таким чином, зазначена норма, а також вищевказані умови Договору (п.7), передбачають підстави та порядок поновлення договору оренди землі. Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 1 січня 2013 року, внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема, до ст. 122 ЗК України, у звязку з чим, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності покладено на, у тому числі, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Як вбачається з [PERSON] прийому передачі від 13.09.2013 року, копія якого є в справі, Договір оренди земельної ділянки, який є предметом даного спору, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області передала до Відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області. Отже, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області не наділена на даний час повноваженнями щодо вирішення питання про поновлення Договору оренди, який є предметом даного спору. Відповідно до ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Виходячи з зазначених вище норм, а також відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 321 ЦК України, держава, в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, має право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, які їй належать, на власний розсуд. При цьому, право приватної власності держави на землю є непорушним, вона не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні. У відповідності з вищезазначеними нормами, а також Договором оренди землі, Листом - пропозицією про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 05 квітня 2017 року, копія якого є в справі, на адресу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, звернулася [PERSON] При цьому, безпідставно зазначивши своє прізвище як «Передерій». До листа вона додала проект Додаткової угоди, копія якої є в справі. Ці матеріали надійшли на адресу Управління 20.04.2017 року, про що свідчить відповідні вхідні дані на листі пропозиції. У відповідності з зазначеними вимогами, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, скориставшись своїм правом, листом - повідомленням від 22 травня 2017 року (понеділок), копія якого є в справі, враховуючи, що місячний термін закінчується у вихідний день, відповідно до ст.70 ЦПК України в редакції, що діяла станом на травень 2017 року, повідомило [PERSON] про свої заперечення в поновлені Договору оренди землі, а також про повернення земельної ділянки. Виходячи з з положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;\~орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Однак, як зазначено вище, орендодавець - Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, протягом місяця з дня надходження до нього листа-пропозиції позивачкипро поновлення договору оренди землі, повідомив орендаря- Ісаєву В.В. про свою відмову у поновленні договору. За таких обставин, переважне право орендаря [PERSON] на поновлення договору оренди землі, припинилося, відповідно до ч.1 ст.31Закону України «Про оренду землі». Відповідно д ч.1,3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, свободи договору, враховуючи відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на поновлення строку договору оренди земельної ділянки, про що орендодавець вчасно та належним чином повідомив орендаря відповідно до умов договору та вимог закону, суд вважає, що примушування Управління Держгеокадастру у Запорізькій області до укладення угоди - є неприпустимим та призведе до порушення права власності держави на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. При цьому, той факт, що позивачка після закінчення строку дії Договору продовжила користуватися переданою їй в оренду земельною ділянкою, не дивлячись на заперечення Управління Держгеокадастру у Запорізькій області та вимогу щодо повернення земельної ділянки, викладені у вищевказаному листі-повідомленні від 22.05.2017 року, не є підставою для поновлення договору оренди землі. Суд не приймає в якості належних доказів додані позивачкою до справи копії судових рішень, оскільки: вони не стосуються предмету даного спору, ухвалені судами іншої юрисдикції (господарськими), оформлені неналежним чином та не посвідчені. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх позовних вимог, [PERSON] суду не надала. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. У звязку з безпідставністю позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги позивачки щодо стягнення судових витрат, задоволенню також не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed