Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

В вересні 2018 року Новоодеська районна державна адміністрація в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , 1976 р.н., відносно його дитини - [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на території с. Новоматвіївське Новоодеського району Миколаївської області проживає сім"я громадянки [PERSON], яка є бабусею малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. Відповідач за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] не працює, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, взагалі не спілкується з дитиною. Поведінка відповідача свідчить про те, що він фактично відмовився від своєї дитини, що суперечить моральним засадам суспільства. В судове засідання сторони не з"явилися. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно посвідченої секретарем Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області заяви від 14.02.2019 року, відповідач [PERSON], 1976 р.н., не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] 2006 р.н. Справу про позбавлення його батьківських прав просить розглянути за його відсутності ( а.с. 36). У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Згідно заочного рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.07.2013 року шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розірвано. Дитину - [PERSON], [INFO]., залишено на виховання матері - [PERSON] Прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінено на " [PERSON]". Мати дитини - [PERSON], [INFO] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 16). Відповідач злісно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина, без поважних причин: не піклується про його здоров» я, фізичний, духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, взагалі не спілкується з дитиною, що стверджується матеріалами справи . Відповідно до характеристики на [PERSON], 1976 р.н., виданої сільським головою Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 14.08.2018 року, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS], не працює, на прожиття заробляє випадковими заробітками, підсобне господарство не утримує, зловживає спиртним, характеризується з негативної сторони ( а.с.4). Згідно характеристики [PERSON], учня 7 класу Возсіятського ЗЗСО встановлено, що [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. Мати дитини приділяла належну увагу вихованню дитини, підтримувала зв"язок зі школою та класним керівником, батько зовсім не приділяв уваги вихованню сина( а.с.9). Як вбачається з довідки від 01.08.2018 року про братів та сестер [PERSON], 2006 р.н., він має брата [PERSON], [INFO], та сестер: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 14). Відповідно до Акта обстеження умов проживання в с. Новоматвіївське Новоодеського району Миколаївської області житлових умов [PERSON], встановлено, що з нею проживає її внук [PERSON] ( а.с.10). Згідно висновку органу опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації , як органу опіки та піклування від 31.08.2018 року, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] ( а.с. 3). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки. Проте, для з'ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина, оскільки протягом тривалого часу не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання , не готує його до самостійного життя. Таким чином дії відповідача, як батька дитини, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved