Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «[PERSON] степу» (далі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу») звернувся до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] та Фермерського господарства «Абара Геннадій Анатолійович» (далі ФГ «Абара Геннадій Анатолійович») про: визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 17.02.2017 року та зареєстрованого державним реєстратором 20.03.2017 року за номером запису про інше речове право: 19615006 та визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] 20.09.2011 року, зареєстрованого 02.02.2012 року за №352580004000743. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 20.09.2011 року між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області, про що 02.02.2012 року внесений запис до Державного реєстру земель за №352580004000743. Згідно умов вказаного договору, відповідач по справі [PERSON] передала належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,85 га в оренду позивачу строком на 5 років, починаючи з дня державної реєстрації. Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар після закінчення дії договору має переважне право на поновлення його дії на новий строк та в цьому разі повинен письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору. 14.11.2016 року позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» направило на адресу відповідача лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі від 20.09.2011 року разом з проектом додаткової угоди до договору оренди землі, однак відповідач не повідомила позивача про прийняте нею рішення щодо поновлення вказаного договору оренди землі, а лише надала відповідь про її бажання самостійно обробляти земельну ділянку. Позивач належним чином виконував умови договору оренди землі і після закінчення строку його дії продовжує користуватись земельною ділянкою та виконувати свої обовязки по договору сплачувати орендну плату та податок на землю. Разом з тим, через певний час, позивачу стало відомо, що 17.02.2017 року відповідач по справі [PERSON] уклала договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 7 років з іншим орендарем - відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена 20.03.2017 року. За вказаних обставин, посилаючись на положення ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» позивач зазначає, що має переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди земельної ділянки, і договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем [PERSON] має бути поновленим, оскільки до закінчення строку дії договору оренди землі позивач надіслав орендодавцю лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі з проектом додаткової угоди до нього, після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжує користуватись земельною ділянкою і відповідач [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не звернулася до позивача з листом-повідомленням про заперечення у його поновленні. На підставі викладеного позивач вважає, що відповідачі по справі, уклавши договір оренди землі, порушили його переважне право, як орендаря, на поновлення договору оренди землі від 20.09.2011 року, а тому укладений між ними договір, виходячи з положень ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, а договір, укладений між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» і [PERSON] має бути поновлений. В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» викладені в заявах по суті справи (позовній заяві та відповіді на відзив) вимоги підтримала повністю, прохала суд їх задоволити. В судовому засіданні по розгляду справи відповідач [PERSON] позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не визнала повністю. Суду пояснила, що неодноразово направляла позивачу листи про своє небажання продовжувати з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» орендні відносини, повернення їй земельної ділянки та здійснення нею власного обробітку землі. Листа позивача з пропозицією поновити укладений між ними договір оренди земельної ділянки разом з проектом додаткової угоди вона не отримувала, оскільки не проживає за адресою, на яку вони направлялись. Разом з тим, її представник надіслала позивачу від її імені відповідь, з якою вона була ознайомлена і підстави, викладені в ній, у зв"язку з якими вона не бажає продовжувати орендні відносини з товариством повністю відповідали її волі. Підтвердила, що у листі-повідомленні, направленому на адресу позивача, повідомлялось про відсутність у неї наміру, як власника, продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення дії договору з проханням не здійснювати обробіток земельної ділянки, оскільки після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки та здійснюватиметься власний обробіток. Зазначила, що після направлення повідомлення позивачу, вона вирішила знову вступити в орендні відносини, а тому уклала договір оренди землі з відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», оскільки ним була запропонована більша орендна плата. Про свій намір не продовжувати орендні відносини з товариством вона в усній формі повідомляла бухгалтера ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» [PERSON], якій в телефонній розмові також повідомляла і про свою нову адресу проживання. Оскільки вказаний договір оренди з новим орендарем вона уклала після закінчення дії договору оренди землі з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», вважає, що своїми діями не порушувала прав позивача. Також зазначила, що як власник, має право самостійно визначати з ким вступати в орендні відносини. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що відповідач по справі [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди, укладеного нею з ТОВ «Агрофірма «[PERSON]» 20.09.2011 року, завчасно, відповідно до п.п. 3.2, 12 вказаного договору, 07.07.2016 року та 12.09.2016 року надіслала позивачу листи-повідомлення, в яких зазначила про відсутність у неї наміру в подальшому продовжувати орендні відносини з товариством та прохання не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику. Оскільки відповідач не проживала за адресою, на яку позивач направив їй проект додаткової угоди, то лист-повідомлення позивача про продовження договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди вона не отримувала. Разом з тим, не отримавши листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, та будучи обізнаною про те, що подібні листи-повідомлення надходять від ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» іншим орендодавцям, нею, як представником відповідача [PERSON] 29.11.2016 року було виготовлено, підписано від її імені та повторно направлено на адресу позивача лист-повідомлення про небажання відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення строку дії договору оренди. Зі змістом вказаного листа-повідомлення відповідач [PERSON] була ознайомлена особисто та повністю погодилась із викладеними в ньому підставами не продовжувати орендні відносини з позивачем. Таким чином, позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» був належним чином повідомлений відповідачем про відсутність у відповідача наміру продовжувати орендні відносини, і дії щодо укладення та реєстрації договору оренди землі між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» були здійсненні після припинення права оренди позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Зазначила, що згідно положень\~ст.33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець лише за необхідності узгоджує з орендарем умови додаткової угоди, але такої необхідності у відповідача не було. Вказала, що позовні вимоги ТОВ "Агрофірма «[PERSON] степу" порушують свободу договору та права відповідача як власника землі, а тому позовні вимоги про поновлення договору оренди та порушення переважного права позивача, як орендаря, є необґрунтованими. Крім того, представник відповідачів зазначила про те, що у зв"язку із розірванням на дату розгляду судом справи по суті договору оренди землі, укладеного 17.02.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання вказаного договору оренди недійсним. Ухвалою судді від 26.12.2017 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі задоволено клопотання представника позивача про витребування від відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» оригінальних примірників (належним чином засвідчених копій) договору оренди земельної ділянки від 17.02.2017 року, за яким право оренди зареєстроване 20.03.2017 року та від Центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області належним чином засвідчену копію вказаного договору оренди землі. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 07.02.2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті задоволені заяви представника відповідачів про виклик в судове засідання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.203-205). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 100519, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №121 від 23.03.2005 року, відповідачу по справі [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 7,62 га, кадастровим номером 3525888300:02:000:0285 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Згідно плану меж земельної ділянки, зазначеному в даному державному акті, вбачається наявність двох земельних ділянок №323-1 площею 3,85 га та №323-2 площею 3,77 га (а.с.60, 112). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 15.02.2017 року, земельна ділянка, належна на праві приватної власності відповідачу по справі [PERSON] відповідно до державного акту серія КР № 100519 від 23.03.2005 року площею 3,8515, має кадастровий номер 3525888300:02:000:1323 та знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» строком на 5 років, дата державної реєстрації речового права 02.02.2012 року (а.с.114-116). Згідно відповіді державного кадастрового реєстратора від 15.02.2017 року, судом встановлено, що при реєстрації земельної ділянки площею 7,62 га, яка належить [PERSON] було визначено два кадастрові номери: 3525888300:02:000:1323 на площу 3,8515 та 3525888300:02:000:2323 на площу 3,7730, а кадастровий номер 3525888300:02:000:0285 для даної земельної ділянки скасовано (а.с.113). Відповідно до договору оренди землі, укладеного між сторонами по справі 20.09.2011 року, відповідач [PERSON], як орендодавець, надала, а позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендар, прийняв у строкове, оплатне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення №323-1 згідно кадастрового плану, загальною площею 3,85 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.6). Передача вказаної земельної ділянки позивачу, як орендарю, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду згідно договору оренди землі від 20.09.2011 року, що був складений за участі сторін договору 02.02.2012 року (а.с.145). Згідно п.3.1 договору оренди землі строк його дії становить 5 років, починаючи з дня державної реєстрації договору в порядку, передбаченому законодавством (а.с.6). Згідно п.14.3 договору оренди землі договір набуває чинності з моменту його реєстрації відповідно до чинного законодавства України (а.с.7 зворот). Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.02.2012 року за №352580004000743 (а.с.7 зворот). За змістом п.3.2 договору оренди землі якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору (а.с.6). Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з відповідачем [PERSON] 20.09.2011 року, позивач, з метою скористатися своїм переважним правом щодо його поновлення, 14.11.2016 року направив відповідачу, за адресою її місця проживання, вказаною у договорі оренди землі, а саме: с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградська область, лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди, що підтверджується фіскальним чеком про оплату пріоритетного цінного листа від 14.11.2016 року, описом вкладень до нього (а.с.8-10). Доказів отримання зазначених документів відповідачем [PERSON] представником позивача суду не було надано. Судом по справі також встановлено, що відповідачем по справі [PERSON] 07.07.2016 року на адресу позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» було направлено поштове відправлення, отримане останнім 14.07.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про його вручення та фіскальним чеком про оплату рекомендованого листа (а.с.93). Крім того, 12.09.2016 року на адресу позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» відповідачем [PERSON] було направлено лист-повідомлення, що підтверджується фіскальним чеком про оплату цінного листа від 12.09.2016 року та описом вкладень до нього (а.с.94). Судом також встановлено, що 29.11.2016 року на адресу позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» було направлено рекомендований лист №2500621372564, що підтверджується фіскальним чеком про його оплату, з якої вбачається назва та адреса його направлення: ТОВ «Агрофірма [PERSON]» с.Степанівка (а.с.94). Згідно відповіді Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 12.10.2017 року №277/26-04 та додатку до неї - витягів з книги ф.8 про вручення реєстрованих поштових відправлень у грудні 2016 року, адресованих на імя ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» (вул.Суворова, 23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області), лист з повідомленням №2500621372564 був направлений позивачу по справі та вручений уповноваженій особі на прізвище «Саченко» (а.с.85, 87). Згідно відповіді Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 07.09.2017 року цінний лист з повідомленням № 2500621372564 був відправлений ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 29.11.2016 року та вручений 15.12.2016 року уповноваженій особі на отримання пошти «Саченко» (а.с.140). В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] суду пояснила, що не отримувала від позивача листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, однак її представник [PERSON] склала лист від 29.11.2016 року, який нею був особисто прочитаний і відповідав її намірам, в тому числі і стосовно зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з позивачем. Вказаний лист був підписаний її представником та в подальшому нею ж направлений позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] суду пояснила, що за відсутності отримання відповідачем листа-повідомлення позивача з проектом додаткової угоди, та будучи обізнаною про те, що подібні листи-повідомлення надходять від ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» іншим орендодавцям, нею, як представником відповідача [PERSON], 29.11.2016 року було виготовлено, підписано від її імені та направлено на адресу позивача лист-повідомлення про небажання відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення строку дії договору оренди. Зі змістом вказаного листа-повідомлення відповідач [PERSON] була ознайомлена особисто та повністю погодилась із викладеними в ньому підставами не продовжувати орендні відносини з позивачем. Як вбачається зі змісту дослідженої судом копії листа-повідомлення, складеного 29.11.2016 року від імені відповідача по справі [PERSON], остання, дослівно: «на виконання ст.33 Закону України про оренду землі…» повідомляє директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про те, що 20 січня 2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки від 20.09.2012 року за №352580004000689, а тому вона не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі. Крім того, в листі-повідомленні відповідачем зазначена адреса: вул.Кравцова, 8 с.Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.117). В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] підтвердила, що вказаний лист-повідомлення від 29.11.2016 року, відповідає змісту того примірника листа-повідомлення, з яким вона була ознайомлена особисто та з яким погодилася, зокрема, щодо зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила направлення листа-повідомлення позивачу від 29.11.2016 року саме такого змісту, про що їй відомо особисто, оскільки саме вона, як представник [PERSON] за довіреністю, здійснювала його виготовлення, підписання та направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». На підтвердження повноважень представника [PERSON] на час направлення позивачу вказаного вище листа-повідомлення, надала суду копію довіреності від 29.09.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] надає право представнику [PERSON] подавати від її імені заяви, в тому числі письмові, подавати від її імені всі документи, необхідні для оформлення всіх без винятку прав на землю, підписувати документи, в тому числі заяви, вчиняти всі інші юридично значущі дії, пов"язані з цією довіреністю (а.с.91). Представник позивача в судовому засіданні визнав факт отримання ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» в грудні 2016 року листа-повідомлення від відповідача [PERSON] про її небажання продовжувати орендні відносини з товариством та надав суду для приєднання до матеріалів цивільної справи оригінал вказаного листа-повідомлення разом із поштовим конвертом, в якому він надійшов позивачу. Як вбачається зі змісту наданого представником позивача листа-повідомлення, оригінал якого був досліджений судом в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON], дослівно: «…на Ваш лист-повідомлення…» повідомляє директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про те, що 07 березня 2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки, а тому вона не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі. Крім того, в листі-повідомленні відповідачем зазначена адреса: вул.Гаркавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградської області та дата його складення «25.11.2016 року» (а.с.175, 232). Згідно пояснень представника позивача лист-повідомлення саме такого змісту був отриманий ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Згідно відомостей, що містяться на поштовому конверті, наданому представником позивача на підтвердження отримання ним листа-повідомлення відповідача [PERSON], судом встановлено, що адресою відправника [PERSON] зазначено: вул.Гарькавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградська область, поштовий індекс 28621; адресою отримувача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» - вул.Суворова, с.Степанівка Устинівський район Кіровоградська область, поштовий індекс 28611. На конверті також маються відтиски штампу «з повідомленням» та печатки із зазначенням місця та дати відправлення поштового конверта «м.Кіровоград, 29.11.2016 року» (а.с.176, 233). Судом також встановлено, що напротязі періоду дії договору оренди земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON], та після закінчення строку дії такого, тобто після 02.02.2017 року, позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору виконував свої обовязки орендаря, в тому числі, використовував земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, сплачував відповідачу орендну плату, а також єдиний податок, що в ході судового розгляду було підтверджено, зокрема, даними видаткових касових ордерів від 13.08.2015 року, 16.12.2016 року та 12.05.2017 року, в яких містяться підписи відповідача, про виплату ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» відповідачу орендної плати за землю (без зазначення площі земельної ділянки): за 2015 рік - в розмірі 5659 грн. 33 коп., за 2016 рік - в розмірі 6547 грн. 20 коп. та за 2017 рік в розмірі 6547 грн. 20 коп. (а.с.12-14); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №466/11-21-00-8 від 28.09.2017 року та №64/10 23.01.2018 року про те, що за земельну ділянку (пай) [PERSON] ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено єдиний податок 4 групи в повному обсязі за ІІІ та ІV квартал 2017 року (а.с.15, 105); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №122/10 від 05.02.2018 року про те, що земельну ділянку (пай) [PERSON] включено до податкової декларації з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено його в повному обсязі за І-ІV квартали 2017 року (а.с.173); актом обстеження земельної ділянки від 03 березня 2017 року, проведеного за заявою директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та за участі начальника управління агропромислового розвитку Устинівської РДА [PERSON], відповідно до якого земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 7,62 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та право оренди якої здійснюється відповідно до договорів оренди від 02.02.2012 року №352580004000743 та від 20.01.2012 року за №352580004000689 між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON], засіяна озимою пшеницею та знаходиться в доброму стані (а.с.62-63); актом від 25.07.2017 року, складеного за участі працівників ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та голови Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області [PERSON] про те, що на земельній ділянці площею 3,8515 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:1323, яка належить на праві власності [PERSON], на вказану дату працює сільськогосподарська техніка та працівники ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які здійснюють збір врожаю озимої пшениці (а.с.104). Разом з тим, на підтвердження використання належної відповідачу [PERSON] земельної ділянки відповідно до умов укладеного між ними договору оренди землі від 20.09.2011 року, представником позивача надані суду письмові докази, а саме: акт №3/04 на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за квітень 2017 року, в якому зазначені: культура пшениця, № поля - 29 (а.с.147); акт на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за квітень 2017 року, в якому під №2 зазначені: вид робіт під посів, № поля - 29 (а.с.148); акт на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №9 зазначені: культура пшениця, № поля 29 (а.с.149); акт на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №6 зазначені: культура пшениця, № поля 29 (а.с.150); шляховий лист трактора №269 від 01.08.2017 року про збирання пшениці на полі №29 (а.с.151-152); повідомлення Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 30.01.2018 року про те, що відповідно до схем розміщення земельних ділянок, розташованих на території Степанівської сільської ради, затверджених сесією сільської ради №112 від 05 грудня 2001 року та погоджених головою Устинівської РДА, відділом земельних ресурсів та відділом охорони культурної спадщини, земельна ділянка площею 3,7730 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2323, що належить власнику [PERSON], розташована на полі №29 (а.с.153). З огляду на викладене, судом встановлено, що зазначені вище акти на списання мінеральних добрив та засобів захисту рослин, шляховий лист трактора та повідомлення Степанівської сільської ради від 30.01.2018 року підтверджують користування позивачем по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» земельною ділянкою відповідача [PERSON] саме площею 3,7730 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2323, а не земельною ділянкою площею 3,85, яка є об"єктом договору оренди землі від 20.09.2011 року. Судом по справі також встановлено, що 17.02.2017 року відповідач [PERSON] уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». Право оренди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Долинської міської ради Кіровоградської області 20.03.2017 року, номер запису про інше речове право: 19615006 (а.с.80, 81-84). Згідно умов договору оренди землі, укладеного між відповідачами по справі 17.02.2017 року, [PERSON], як орендодавець надала, а ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» в особі голови [PERSON]А, як орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,8515 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3525888300:02:000:1323. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 103925 грн. (а.с.81, 83). Відповідно до п.п.8, 9 договору оренди землі від 17.02.2017 року договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 8314 грн. (а.с.81, 83). Судом по справі також встановлено, що згідно акту надання послуг №101 від 04.08.2017 року, складеного за участі представника замовника ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», з одного боку, та представника виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України», з іншого боку, виконавцем були виконані роботи (надані послуги) щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в кількості 19 шт. за ціною з ПДВ 1050,00 грн., а всього загальною вартістю 19950,00 грн. (а.с.186). Згідно платіжного доручення №157 від 04.08.2017 року ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» сплатив на рахунок виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» (ІДПОСУ) 19950,00 грн., призначення платежу: за встановлення меж земельних ділянок згідно рахунку №246 від 04.08.2017 року (а.с.185). Зі змісту рахунку на оплату №246 від 04.08.2017 року вбачається, що покупцем товару у виді встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) є ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.187). Відповідно до наданого представником відповідача акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складеного 22.01.2018 року в с.Степанівка представниками ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» інженерами-землевпорядниками [PERSON], [PERSON] та землекористувачем в особі голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:1323 площею 3,8515 га закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 8 шт.. Межові знаки предявлені та передані на зберігання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.134). Відповідачем по справі [PERSON] належних доказів замовлення та оплати саме нею робіт щодо встановлення меж належної їй на праві власності земельної ділянки в натурі (на місцевості) суду надано не було. Судом по справі встановлено, що згідно довідки Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №139/02-21/1 від 22.01.2018 року земельна ділянка площею 7,6245 га, яка належить [PERSON], знаходиться в оренді ФГ «[PERSON]А.», згідно договору оренди з 17.02.2017 року по 17.02.2024 року включно (а.с.88). Судом по справі також встановлено, що 01.02.2018 року заступник голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» звернулася з письмовою заявою до Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області щодо надання копії протоколу за участю посадових осіб сільської ради, яким було здійснено обстеження земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, належної [PERSON] (а.с.181). Згідно відповіді Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №37/02-26/1 від 02.02.2018 року заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі [PERSON], по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів не надходило, земельні ділянки не обстежувались (а.с.182). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №543/11-21-00-8 від 12.12.2017 року земельні ділянки, в тому числі і відповідача [PERSON] включені до податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи за 2017 рік і ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» сплачено єдиний податок за І, ІІ та ІІІ квартали 2017 року (а.с.78). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №65/10 від 23.01.2018 року земельна ділянка (пай) [PERSON] включена до податкових декларацій з єдиного податку 4 групи за 2017 рік та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» сплачено єдиний податок 4 групи в повному обсязі за І-ІV квартали 2017 року (а.с.118). Судом по справі також встановлено, що відповідно до акту на списання дизельного палива, використаного для обробітку (оранки) земельних ділянок по Степанівській сільській раді від 13.08.2018 року, в період часу з 07.08.2017 року по 13.08.2017 року було проведено оранку десяти земельних ділянок, в тому числі [PERSON], площею 3,7730 га та 3,8515 га, внаслідок чого було використано 1094 л. дизельного палива (а.с.184). Зі змісту відомостей №21 від 07.08.2017 року, №22 від 08.08.2017 року, №23 від 09.08.2017 року, №24 від 10.08.2017 року та №25 від 13.08.2017 року по ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» вбачається видача дизельного пального в загальній кількості 1094 л. (а.с.188-192). Також представником відповідачів, після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті 07.02.2018 року, через канцелярію суду з клопотанням про приєднання до матеріалів цивільної справи були подані письмові докази в належним чином засвідчених копіях, а саме: 1) додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 16.02.2018 року, згідно умов якої відповідачі [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за згодою сторін припинили дію договору оренди землі, укладеного між ними 17.02.2017 року та зареєстрованого 20.03.2017 року реєстратором Долинської міської ради за №19615006; 2) витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 26.02.2018 року, зі змісту якого вбачається проведення 22.02.2018 року державної реєстрації припинення іншого речового права права оренди земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за номером запису: 19615006 (а.с.226-227). Відповідно до положень ч.8 ст.83 ЦПК України в судовому засіданні 26.02.2018 року судом визнана обгрунтованою неможливість подання представником відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» вказаних письмових доказів у встановлений законом строк з причин, що не залежали від неї, оскільки згоди між відповідачами щодо розірвання укладеного між ними договору оренди землі було досягнуто вже після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, тобто після 07.02.2018 року. Відповідно до положень ч.ч.9, 10 ст.83 ЦПК України, приймаючи до уваги надання зазначених копій письмових доказів представнику позивача та відсутність в останньої заперечень проти задоволення клопотання представника відповідачів, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати зазначені письмові докази прийняті судом до розгляду та приєднані до матеріалів цивільної справи (а.с.235). Щодо наданих представником позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» додаткових пояснень в письмовій формі в порядку ст.241 ЦПК України, з урахуванням надання їх копії представнику відповідачів та відсутність в останньої заперечень проти приєднання їх до матеріалів цивільної справи, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати зазначені додаткові пояснення приєднані до матеріалів цивільної справи (а.с.235). Разом з тим, доданий представником позивача до письмових пояснень письмовий доказ шляховий лист трактора від 17.08.2017 року, судом до розгляду не приймається, оскільки представником позивача не обгрунтовано неможливість його подання, як доказу, у відповідності до вимог ч.8 ст.83 ЦПК України, з причин, що не залежали від неї. Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому обєктом захисту є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, викликане поведінкою іншої особи. За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересу, крім інших, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди землі на новий строк, шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами, та поновлення укладеного між ним та відповідачем [PERSON] договору оренди землі, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене невизнанням відповідачем [PERSON], як орендодавцем, переважного права позивача, як орендаря, передбаченого п.3.3 договору оренди землі від 20.09.2011 року, та ст.33 Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого відповідачем було укладено договір оренди землі тієї самої земельної ділянки з іншим орендарем. Згідно положень ст.93 Земельного кодексу України (далі ЗК України)\~право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч.3 ст.203 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом по справі зі змісту оспорюваного договору оренди землі від 17.02.2017 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не є стороною зазначеного договору. Разом з тим, позивач, як орендар тієї самої земельної ділянки, що є обєктом оренди по договору від 17.02.2017 року, має право на оспорювання цього договору, оскільки даний правочин, порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Вирішуючи позовну вимогу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 17.02.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», право оренди якого зареєстровано державним реєстратором Долинської міської ради Кіровоградської області 20.03.2017 року, номер запису про інше речове право: 19615006, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.ст.651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Відповідно до п.33 договору оренди землі, укладеного 17.02.2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», дія договору припиняється шляхом його розірвання, в тому числі, за взаємною згодою сторін (а.с.82, 84). Згідно умов додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 16.02.2018 року, відповідачі по справі [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» за згодою сторін припинили дію договору оренди землі, укладеного між ними 17.02.2017 року та зареєстрованого 20.03.2017 року реєстратором Долинської міської ради за №19615006 (а.с.226). Як вбачається зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 26.02.2018 року державним реєстратором Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, 22.02.2018 року була проведена державна реєстрація припинення іншого речового права права оренди земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», яке виникло на підставі договору оренди землі від 17.02.2017 року щодо земельної ділянки площею 3,8515 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:1323 за номером запису: 19615006 (а.с.227). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» підтвердили факт досягнення між відповідачем [PERSON], як орендодавцем, та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», як орендарем, згоди щодо укладення 16.02.2018 року додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, укладеного ними 17.02.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Доказів того, що на виконання договору оренди землі від 17.02.2017 року відповідач [PERSON], як орендодавець, отримувала оренду плату від ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» суду надано не було. Згідно роз"яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (ч.1 ст.216 ЦК України). На підставі викладеного, з урахуванням встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 17.02.2017 року, оскільки спірний договір на момент розгляду справи по суті був розірваний у встановленому законом порядку та у зв"язку з цим не створює жодних юридичних наслідків, а тому визнання такого договору недійсним є неможливим, оскільки предмет спору відсутній (припинив існування). Щодо позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 20 вересня 2011 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему у Устинівському районі Кіровоградської області 02 лютого 2012 року, запис в Державному реєстрі земель за №352580004000743, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди. Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. У відповідності до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За загальним правилом, встановленим\~ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Разом з тим, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Зазначене переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Судом встановлено, що пунктами 3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.09.2011 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», визначені умови поновлення вказаного договору оренди землі. Так, п.3.2 вказаного договору передбачено, що якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору, тобто на 5 років. Орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (п.3.3 договору). Зазначені вище положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.п.3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.09.2011 року узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України, відповідно до якої законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Судом по справі встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 14.11.2016 року з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 20.09.2011 року, тобто більш ніж за два місця до закінчення строку його дії, що відповідає п.3.3 договору, направив відповідачу [PERSON] на адресу, вказану нею в договорі оренди землі, лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди разом з проектом додаткової угоди.(а.с.8-10). Отримання вказаних документів відповідачем [PERSON] та її представником заперечується у звязку із не проживанням відповідача [PERSON] за адресою, на яку вони були направлені позивачем. Даючи оцінку вказаній обставині, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі змісту розділу 16 договору оренди землі від 20.09.2011 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON], адресою місцезнаходження останньої, як орендодавця, зазначено: с.Олександрівка Устинівський район (а.с.7 зворот). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 15.02.2017 року, державна реєстрація земельної ділянки, належної [PERSON], була проведена 02.02.2012 року і у відомостях про місце проживання власника земельної ділянки [PERSON] зазначено: Кіровоградська область, Устинівський район, с.Олександрівка (а.с.114 зворот). Крім того, як вбачається з державного акту серія КР №100519, виданого [PERSON], як власнику земельної ділянки, адресою місця проживання останньої зазначено: Кіровоградська область, Устинівський район, с.Олександрівка, вулиця Гаркавого, буд.32 (а.с.112). Згідно записів в паспорті відповідача по справі [PERSON], з 29.04.2004 року її місце проживання було зареєстровано за адресою: [INFO], що не суперечить відомостям, зазначеним в договорі оренди землі від 20.09.2011 року (а.с.61 зворот). Разом з тим, як вбачається з іншого запису в паспорті відповідача, місце проживання останньої з 10.10.2017 року зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.132 зворот). За змістом довідки, виданої виконавчим комітетом Високобайрацької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 24.01.2018 року №175, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [INFO] з 10 жовтня 2017 року (а.с.130). Згідно положень ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір оренди землі від 20.09.2011 року був підписаний відповідачем [PERSON], що свідчить про погодження нею всіх умов, зазначених в ньому, в тому числі і адреси її місцезнаходження. Відповідних заяв та належних доказів на підтвердження непідписання вказаного договору відповідачем [PERSON] ні нею, ні її представником суду надано не було. Належних доказів повідомлення відповідачем [PERSON] позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про зміну адреси її місця проживання, як орендодавця, на іншу протягом строку дії даного договору, самим відповідачем та її представником суду також надано не було. При цьому допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює заступником головного бухгалтера в ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу" та яку, як стверджує відповідач, вона повідомляла про свою нову адресу, в судовому засіданні заперечила дану обставину та показала суду, що лише у 2018 році, коли позивач звернувся до суду, дізналася про те, що відповідач змінила адресу свого місця проживання. Таким чином, позивач, бажаючи скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, направив відповідачу [PERSON] лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди на адресу, вказаною нею, як орендодавцем, у договорі оренди землі, тобто вчинив всі передбачені законом, необхідні дії для повідомлення відповідача про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі, але вручення відповідачу вказаного листа-повідомлення разом з проектом додаткової угоди не відбулося з вини самого орендодавця. При цьому суд також звертає увагу, що в укладеному між відповідачами по справі [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» договорі оренди землі від 17.02.2017 року, що мав місце пізніше в часі після закінчення строку дії договору від 20.09.2011 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON], місцем проживання останньої, як орендодавця, також було зазначено: вул.Гаркавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградська область (а.с.82 зворот, а.с.84 зворот). Вказану обставину не спростовує і укладена 22.01.2018 року додаткова угода між представником відповідача [PERSON] [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» про внесення змін у розділ «Реквізити сторін», а саме: зазначення місця проживання орендодавця: вул.Кравцова, 8, с.Високі Байраки, Кіровоградський район Кіровоградська область, оскільки станом на дату укладення між ними договору від 17.02.2017 року відповідачем [PERSON] була повідомлена адреса місця проживання [INFO] (а.с.139). Під час судового розгляду представником відповідача [PERSON] зазначено про направлення позивачу 07.07.2016 року, 12.09.2016 року та повторно 29.11.2016 року листів-повідомлень щодо відсутності намірів у відповідача, як орендодавця, продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та надані відповідні поштові документи на підтвердження їх направлення останньому, оригінали яких були безпосередньо дослідженні судом в судовому засіданні (а.с.93-94). Судом встановлено що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскального чеку про його оплату, 07.07.2016 року відповідачем [PERSON] на адресу позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» був направлений рекомендований лист, який отриманий 14.07.2016 року особою на прізвище «Гаврилюк» (а.с.93). Оригіналу або копії вказаного листа-повідомлення, який був направлений позивачу 07.07.2016 року відповідачем [PERSON]. та її представником суду надано не було. Представник позивача в судовому засіданні повідомив про відсутність у нього відповідного листа і доказів на підтвердження його отримання уповноваженою особою ТОВ «[PERSON] степу». З огляду на ненадання учасниками справи вказаного вище листа-повідомлення, суд позбавлений можливості дослідити його зміст та встановити відповідність відомостей, які згідно пояснень відповідача [PERSON] та її представника були зазначені в ньому, тим поясненням, які були ними дані під час судового розгляду, зокрема, щодо повідомлення відповідачем позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про небажання продовжувати з ним орендні відносини. Судом по справі також встановлено, що 12.09.2016 року відповідачем по справі [PERSON] позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» був направлений лист-повідомлення, що підтверджується відповідною поштовою документацією (а.с.94). Оригіналу або копії вказаного листа-повідомлення відповідача [PERSON] про її небажання продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» із зазначенням підстав такого рішення, самим відповідачем та її представником суду надано не було. Згідно пояснень відповідача та його представника, даних в судовому засіданні, оригінал зазначеного листа-повідомлення, написаний власноручно відповідачем, був направлений позивачу і копії з нього не виготовлялись. Представник позивача у відповіді на відзив та в судовому засіданні визнав факт отримання ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» листа-повідомлення відповідача [PERSON] від 26.08.2016 року, копія якого була приєднана до матеріалів цивільної справи під час підготовчого провадження, та надав суду оригінал вказаного листа-повідомлення разом із поштовим конвертом, в якому він надійшов, для огляду та приєднання до матеріалів цивільної справи. Як вбачається зі змісту листа-повідомлення відповідача [PERSON], адресованого директору ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та датованого 26.08.2016 року, оригінал якого був досліджений судом в судовому засіданні, відповідач по справі, посилаючись на п.8.2, п.п.8.2.1 договору оренди, зазначала про передачу позивачем належної їй земельної ділянки в суборенду без її повідомлення, як власника; закінчення 02.02.2017 року строку договору оренди та відсутність у звязку з цим у неї намірів продовжувати оренді відносини з товариством; здійснення нею після закінчення строку дії договору дій щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та власного обробітку (а.с.174, 230). Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтвердили відповідність змісту листа-повідомлення від 26.08.2016 року, наданого представником позивача, тому, який був направлений ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 12.09.2016 року. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що представник позивача та відповідач по справі [PERSON] визнають обставини, зазначені у листі-повідомленні від 26.08.2016 року, щодо підстав небажання відповідача продовжувати орендні відносини з товариством, суд, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.82 ЦПК України, приходить до висновку, що вказані обставини не підлягають доказуванню. Крім того, даючи оцінку вказаним обставинам, а саме: направлення відповідачем [PERSON] позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 07.07.2016 року рекомендованого листа з повідомленням та 12.09.2016 року листа-повідомлення, суд зазначає про те, що вони мали місце до 14.11.2016 року, тобто до дати направлення позивачем відповідачу [PERSON] листа-повідомлення з проектом додаткової угоди відповідно до п.3.2 укладеного між ними договору оренди землі та ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» і відповідно до закінчення строку дії договору оренди землі, а тому не створюють будь-яких прав та обовязків для сторін у розумінні ст.33 закону України «Про оренду землі», що відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом України в постанові від 18.10.2017 року у справі №6-1634цс17, який згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Щодо листа-повідомлення, направленого представником відповідача [PERSON] від її імені позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 29.11.2016 року про небажання відповідача продовжувати орендні відносини з даним товариством, суд зазначає наступне. На підтвердження факту направлення вказаного листа-повідомлення позивачу та його змісту, представником відповідача надано суду копії фіскального чеку від 29.11.2016 року про оплату рекомендованого листа №2500621372564, витягу із книги ф.8 про та відповіді Кіровоградської дирекції «Укрпошта» про вручення уповноваженій особі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» цінних листів з повідомленням, в тому числі і за №2500621372564, а також копію листа-повідомлення, зі змісту якого вбачається, що відповідач по справі [PERSON], дослівно: «…на виконання ст.33 Закону України про оренду землі…» повідомляє директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про те, що 20 січня 2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки від 20.09.2012 року за №352580004000689, а тому вона не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі. Крім того, в листі-повідомленні зазначена адреса відповідача: вул.Кравцова, 8 с.Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області та дата складення «29 листопада 2016 року» (а.с.85, 87, 94, 117). Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що саме такий за змістом лист-повідомлення від 29.11.2016 року нею був направлений позивачу. Натомість представник позивача, не заперечуючи факту отримання листа-повідомлення від відповідача [PERSON] у грудні 2016 року., копія якого була приєднана до матеріалів цивільної справи під час підготовчого провадження, надала суду для дослідження оригінал листа-повідомлення відповідача разом із поштовим конвертом, в якому він надійшов на адресу позивача. Як вбачається зі змісту наданого представником позивача листа-повідомлення, відповідач по справі [PERSON], дослівно: «…на Ваш лист-повідомлення…» повідомляє директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про те, що 07 березня 2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки, а тому вона не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі. Крім того, в листі-повідомленні відповідачем зазначена адреса: вул.Гаркавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградської області та дата його складення «25.11.2016 року» (а.с.175, 232). Згідно відомостей, що містяться на поштовому конверті, наданому представником позивача на підтвердження отримання ним листа-повідомлення відповідача [PERSON] саме такого змісту, судом встановлено, що адресою відправника [PERSON] зазначено вул.Гарькавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградська область, поштовий індекс 28621; адресою отримувача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» - вул.Суворова, с.Степанівка Устинівський район Кіровоградська область, поштовий індекс 28611. На конверті також маються відтиски штампу «з повідомленням», печатки із зазначенням місця та дати відправлення поштового конверта «м.Кіровоград, 29.11.2016 року», штрих-кодування із позначенням «Кропивницький 6» (а.с.175, 233). В судовому засіданні по розгляду справи по суті, представник відповідача [PERSON] підтвердила, що вказаний поштовий конверт був заповнений нею, але адресу відповідача вона писала по пам"яті, тому місце проживання, зазначене на конверті, відрізняється від того, що в листі-повідомленні від 29.11.2016 року, який вона надала суду. Відповідач [PERSON] з приводу наданого представником позивача листа-повідомлення від 25.11.2016 року, пояснень суду не надала. Таким чином, надані представниками позивача та відповідача листи-повідомлення відрізняються за своїм змістом, а саме: адресою відповідача, датою їх складення та посиланням на ст.33 Закону України «Про оренду землі». Даючи оцінку вказаній обставині, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні відповідачем та його представником зазначено про неотримання відповідачем [PERSON] направленого їй, як орендодавцю, ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» листа-повідомлення про намір останнього реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди у звязку із не проживанням відповідача за адресою, на яку вони надсилались позивачем. Разом з тим, як вбачається зі змісту копії листа-повідомлення від 29.11.2016 року, наданого представником відповідача [PERSON], останній був направлений директору ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» на виконання ст.33 Закону України «Про оренду землі». Ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка має назву «Поновлення договору оренди землі», встановлює чітку процедуру, за умови дотримання якої можлива реалізація переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі. Зокрема, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.ч.2, 3 ст.33 Закону); Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, а у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до вимог ч.5 ст.33 Закону України орендодавець після отримання пропозиції орендаря поновити договір оренди землі та проекту додаткової угоди, у місячний строк має розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і у випадку наявності у нього наміру в подальшому здавати земельну ділянку в оренду узгодити з орендарем істотні умови договору або висловити свої заперечення щодо його поновлення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.6 ст.33 Закону). З огляду на вказані правові норми, з урахуванням твердження відповідача [PERSON] та її представника про неотримання відповідачем, як орендодавцем, направленого їй позивачем листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на виконання нею ст.33 Закону України «Про оренду землі» є безпідставним та таким, що не відповідає правовідносинам, які склалися між сторонами, та змісту направленого позивачу листа-повідомлення від 29.11.2016 року, оскільки відповідач не розглядала запропоновані позивачем істотні умови договору, викладені в проекті додаткової угоди, та не повідомляла його про свої заперечення у поновленні договору у звязку із недосягненням згоди щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, тобто сторони не обговорювали предмет поновлення договору оренди землі в розумінні\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~та відповідно до п.3.3 укладеного між ними договору оренди землі. При цьому суд, вказуючи на безпідставність посилання відповідача [PERSON] про виконання нею ст.33 Закону України «Про оренду землі», звертає також увагу і на ту обставину, що у листі-повідомленні від 29.11.2016 року взагалі не зазначена частина вказаної статті, а тому з урахуванням положень ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та строку дії договору від 20.09.2011 року, який закінчувався лише 02.02.2017 року, зазначення відповідачем про виконання ст.33 Закону є передчасним і таким, що не відповідає зазначеним вище правовим нормам. Представником позивача в судовому засіданні був наданий оригінал листа-повідомлення [PERSON] від 25.11.2016 року, отриманого ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а також поштовий конверт, в якому зазначений лист був направлений на адресу позивача. Зі змісту листа-повідомлення вбачається, що адресою відповідача по справі [PERSON] зазначено вул.Гаркавого, 32 с.Олександрівка Устинівський район Кіровоградської області, що відповідає адресі відправника [PERSON], вказаній на поштовому конверті, заповнення якого здійснювалось її представником, що було підтверджено нею в судовому засіданні, а дата складення листа-повідомлення - 25.11.2016 року не суперечить даті відправлення поштового повідомлення позивачу 29.11.2016 року з м.Кіровограда згідно квитанції та відміток на самому конверті. Належних доказів на спростування направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» саме листа-повідомлення від 25.11.2016 року та його змісту відповідачем та представником відповідача суду надано не було. Крім того, суд також звертає увагу і на ту обставину, що відповідачем по справі [PERSON] в договорі оренди землі, укладеному нею 17.02.2017 року з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», тобто значно пізніше, ніж направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 29.11.2016 року листа-повідомлення про відсутність намірів продовжувати орендні відносини, із зазначенням нової адреси місця проживання, була вказана адреса її місця проживання: [INFO]. При цьому, згідно записів у паспорті відповідача [PERSON], остання лише з 10.10.2017 року зареєструвала нову адресу свого місця проживання: [INFO]. З огляду на викладене, з урахуванням: наданих представниками позивача та відповідача листів-повідомлень, які відрізняються в частині зазначення адреси проживання відповідача, дати складання та посилання на виконання ст.33 Закону України «Про оренду землі»; не надання відповідачем та її представником суду належних доказів направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» саме листа-повідомлення від 29.11.2016 року та його змісту і відповідно доказів на спростування отримання позивачем листа-повідомлення від 25.11.2016 року та його змісту; не відповідності вказаної представником відповідача у листі-повідомленні від 29.11.2016 року адреси [PERSON] іншим письмовим доказам по справі щодо її місця проживання; підтвердження представником відповідача заповнення нею особисто поштового конверта, наданого представником позивача на підтвердження отримання листа-повідомлення відповідача [PERSON] від 25.11.2016 року; підтвердження відповідачем [PERSON] в судовому засіданні підстав, викладених в листі-повідомленні від 29.11.2016 року, з яких вона не бажає продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які є аналогічними тим підставам, що зазначені і в листі-повідомленні від 25.11.2016 року, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем [PERSON] та її представником дотримання відповідачем, як орендодавцем, вимог, передбачених ч.ч.4,5 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 року у справі №6-2540цс16, а також в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2539цс16, права наймача, що встановлені ст.777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною Зазначені правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Під час розгляду справи по суті відповідач [PERSON] та її представник не надали суду належних доказів на підтвердження повідомлення відповідачем, як орендодавцем, позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про її намір укласти договір оренди з іншим орендарем та вчинення нею дій, спрямованих на таке повідомлення. При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача [PERSON] та її представника про те, що позивачу було відомо про намір відповідача передати після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.09.2011 року належну їй на праві власності земельну ділянку в оренду іншому орендареві відповідачу ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», про що відповідач особисто повідомляла бухгалтера ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» [PERSON], оскільки вказана обставина не була підтверджена відповідачами належними письмовими доказами, а допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює заступником головного бухгалтера в ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», та яку було викликано до суду за заявою представника відповідачів, заперечила дану обставину та показала суду, що відповідач [PERSON] особисто отримала орендну плату за 2017 рік та не повідомляла її про свій намір укласти договір оренди з іншим орендарем. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що така поведінка відповідача [PERSON], як орендодавця, щодо не повідомлення позивача про свій намір знову передати земельну ділянку в оренду, після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між нею та ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.09.2011 року, та укладення договору оренди землі з іншим орендарем - ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», є відносно попереднього орендаря позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» недобросовісною, оскільки останній був позбавлений в процесі виявлення наміру на укладення нового договору оренди землі врахувати наміри орендодавця та запропонувати свої умови договору з урахуванням отриманих власником землі пропозицій від інших орендарів. Разом з тим, судом по справі встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» на обгрунтування своїх позовних вимог в заявах по суті справи, зазначає про наявність підстави для поновлення договору оренди землі, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], передбаченої ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме: продовження користування позивачем земельною ділянкою відповідача після закінчення строку договору оренди від 20.09.2011 року та відсутність протягом одного місяця з моменту закінчення строку договору оренди землі заперечень відповідача, як орендодавця, щодо поновлення договору оренди землі (відповідь на відзив від 31.01.2018 року, а.с.142). З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Вказана правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-2027цс15 та від 23.03.2016 року у справі 6-146цс16, а також відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №702/624/15-ц і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, правові норми ст.33 Закону України «Про оренду землі» свідчать про те, що ч.6 ст.33 вказаного Закону не існує автономно та застосовується виключно у взаємозв"язку з іншими частинами цієї ж статті. При цьому системний аналіз ч.ч.2, 6 ст.33 Закону дозволяє зробити висновок про те, що заперечення проти поновлення договору оренди можуть надсилатися лише за умови попереднього звернення орендаря із повідомленням про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору. За відсутності з боку орендаря такого повідомлення у орендодавця фактично відсутні правові підстави заперечувати проти поновлення договору, оскільки орендарем таке бажання не висловлювалося, а відтак і заперечувати немає проти чого. З урахуванням викладеного, правова позиція стосовно поновлення договору оренди на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» жодним чином не звільняє орендаря від обов'язку звернутися до орендодавця з повідомленням про намір скористатися переважним правом на поновлення договору. Даючи оцінку дотримання позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» вимог частин 2 та 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо повідомлення відповідача [PERSON], як орендодавця, про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно положень ст.3 Закону України «Про оренду землі» об"єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. За змістом ст.ст.5, 6 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов"язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, крім інших, об"єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) (ст.15 Закону). З огляду на наведені правові норми та зміст укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] договору оренди землі від 20.09.2011 року, позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендар, набув у володіння та користування земельну ділянку №323-1 згідно кадастрового плану загальною площею 3,85 га. Вказаний договір був зареєстрований відділом Держкомзему у Устинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 лютого 2012 року за №352580004000743 (а.с.6, 7 зворот). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 100519, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №121 від 23.03.2005 року, відповідачу по справі [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 7,62 га, кадастровим номером 3525888300:02:000:0285 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Згідно плану меж земельної ділянки, зазначеному в даному державному акті, вбачається наявність двох земельних ділянок №323-1 площею 3,85 га та №323-2 площею 3,77 га (а.с.60, 112). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 15.02.2017 року, земельна ділянка, належна на праві приватної власності відповідачу по справі [PERSON] відповідно до державного акту серія КР № 100519 від 23.03.2005 року площею 3,8515, має кадастровий номер 3525888300:02:000:1323 та знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» строком на 5 років, дата державної реєстрації речового права 02.02.2012 року (а.с.114-116). Згідно відповіді державного кадастрового реєстратора від 15.02.2017 року, судом встановлено, що при реєстрації земельної ділянки площею 7,62 га, яка належить [PERSON] було визначено два кадастрової номери: 3525888300:02:000:1323 на площу 3,8515 та 3525888300:02:000:2323 на площу 3,7730, а кадастровий номер 3525888300:02:000:0285 для даної земельної ділянки скасовано (а.с.113). Належність відповідачу по справі [PERSON] на праві власності двох земельних ділянок з різними кадастровими номерами вбачається також із відомостей про сплату орендарями ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» єдиного податку четвертої групи за дві земельні ділянки [PERSON]. (а.с.15, 78, 173). Відповідно до ч.ч.1, 2 та 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов"язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов"язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Таким чином, позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» з метою реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі від 20.09.2011 року на новий строк, мав завчасно, відповідно до вимог частин 2 та 3 вказаного Закону та п.3.3 договору направити відповідачу [PERSON] лист-повідомлення з проектом додаткової угоди саме щодо цього договору. На підтвердження виконання позивачем, як орендарем, вимог ч.ч.2, 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» представником позивача під час підготовчого провадження у справі надані суду копії листа-повідомлення, проекту додаткової угоди та поштової документації про їх направлення відповідачу, оригінали яких були досліджені судом в судовому засіданні під час розгляду справи по суті. Разом з тим, як вбачається з проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 20.09.2011 року, що була направлена позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» відповідачу [PERSON] 14.11.2016 року, позивач, як орендар, пропонує відповідачу, як орендодавцю внести зміни та доповнення в договір оренди землі від 20.09.2011 року, зареєстрований 20.01.2012 року за №35258000400689, кадастровий номер 3525888300:02:000:0285, зокрема, розділ договору «Об"єкт оренди» пункти 2.1, 2.2 договору оренди викласти в наступній редакції: п.2.1 - в оренду передається земельна ділянка площею 3,77 гектарів, в тому числі рілля 3,77 гектарів; п.2.2 земельна ділянка належить орендодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №100519, виданого 13.06.2005 року, кадастровий №3525888300:02:000:0285 (а.с.9). З огляду на зміст проекту додаткової угоди, суд приходить до висновку про те, що позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» направив відповідачу [PERSON] лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення іншого договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди до нього, а не того, який був укладений між сторонами 20.09.2011 року, та з позовною вимогою про визнання поновленим якого позивач звернувся до суду, оскільки в проекті додаткової угоди мова йде про земельну ділянку іншої площі 3,77 га, а не 3,85 га, як значиться в договорі від 20.09.2011 року; дата та номер запису про проведення державної реєстрації договору, який зазначений в проекті додаткової угоди, а саме: від 20.01.2012 року №35258000400689, не відповідає записам про дату та номер запису про державну реєстрацію договору, які містяться в самому договорі оренди землі, про поновлення якого позивач звернувся до суду, а саме: 02 лютого 2012 року за №352580004000743; зазначена в проекті додаткової угоди дата видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] 13.06.2005 року не відповідає дійсній даті, вказаній в ньому, а саме: 23.03.2005 року; зазначений позивачем кадастровий номер земельної ділянки не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки площею 3,85 га, яка є об"єктом оренди за договором від 20.09.2011 року. В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник позивача, відповідач [PERSON] та представник відповідачів підтвердили наявність двох договорів оренди землі, укладених між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] щодо двох різних земельних ділянок, які мають різні кадастрової номери, про що зазначено і в самому державному акті про право приватної власності на землю, виданому на ім"я відповідача [PERSON]. Вказане підтверджується також відомостями, зазначеними в акті обстеження земельної ділянки від 03.03.2017 року, наданого представником позивача, відповідно до яких документами, що підтверджують право оренди земельної ділянки є договори оренди від 02.02.2012 року № 352580004000743 та від 20.01.2012 року №35258000400689, укладені між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] (а.с.62-63) З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що сам факт завчасного направлення позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» відповідачу [PERSON] передбачених ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» письмових документів: листа-повідомлення та проекту додаткової угоди до договору оренди землі, не може бути підтвердженням виконання ним вимог ч.ч.2 та 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки вказані лист-повідомлення та проект додаткової угоди, виходячи зі змісту останніх, не стосуються укладеного між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] договору оренди землі від 20.09.2011 року, об"єктом якого є земельна ділянка площею 3,85 га, а тому за вказаних обставин позивач повідомив орендодавця про реалізацію ним свого переважного права на поновлення іншого договору оренди землі та відносно іншої земельної ділянки площею 3,77 га.. Вказане підтверджується також письмовими доказами, наданими представником позивача на підтвердження користування ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» земельною ділянкою відповідача [PERSON] після закінчення строку дії договору, укладеного між ними 20.09.2011 року, з яких вбачається внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за квітень та травень 2017 року, а також збирання озимої пшениці саме на полі №29, на якому, згідно повідомлення Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 30.01.2018 року, розташована земельна ділянка [PERSON] площею 3,7730 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2323 (а.с.147 -153), яка не є об"єктом оренди за договором від 20.09.2011 року. Таким чином, позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не були виконані вимоги ч.ч.2, 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо повідомлення відповідача [PERSON], як орендодавця, про його намір скористатися переважним правом саме на укладення договору оренди землі від 20.09.2011 року на новий строк, а тому застосування до правовідносин, що виникли між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON] положень ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», є неможливим, оскільки норми ч.6 не існують окремо від норм інших частин ст.33 Закону України «Про оренду землі» і можуть бути застосовані лише у тому випадку, коли орендарем були дотримані вимоги закону щодо своєчасного направлення орендодавцеві листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, що свідчать про його намір реалізувати своє переважне право на укладення саме цього, а не іншого, договору оренди землі на новий строк. При цьому судом також не встановлено наявності між сторонами відносин, повязаних з орендою декількох земельних ділянок, можливість існування яких передбачена ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі», зокрема, щодо надання в оренду за договором оренди декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця, оскільки об"єктом оренди за укладеним між позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON] договором оренди землі від 20.09.2011 року, з позовною вимогою про поновлення якого позивач звернувся до суду, є лише одна земельна ділянка площею 3,85 га і про іншу земельну ділянку площею 3,77 га в укладеному між сторонами договорі оренди землі не йдеться. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про поновлення договору оренди землі, укладеного ним з [PERSON] 20.09.2011 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області 02 лютого 2012 року, запис в Державному реєстрі земель за №352580004000743, у зв"язку з недотриманням позивачем встановлених договором та ст.33 Закону України «Про оренду землі» порядку та процедури поновлення договору оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, з урахуванням того, що судовими витратами при розгляді даної справи є сплачений позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» судовий збір у розмірі 3200 грн. 00 коп. за предявлення до суду двох позовних вимог немайнового характеру, і в задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідачів обовязку відшкодувати на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: dismissed