Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилалось на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2008 року [PERSON] отримала 31.01.2008 р. кредит в розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого на 31.08.2013 р. має заборгованість перед банком в сумі 27 558,87 коп., яка складається: 6 798,04 грн. - заборгованість за кредитом; 18 972,31 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 288,52 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Суду пояснила, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед банком на підставі умов договору та вимог законодавства. Проти надання до суду доказів, а саме кредитної справи відповідача, не заперечувала. Представник відповідача позов не визнав, суду надав письмові заперечення, та пояснив, що відповідач з позивачем кредитний договір не укладала, свій підпис в ньому не ставила, коштів від позивача не отримувала. Восени 2008 року до відповідача додому приїжджали співробітники служби безпеки ПАТ КБ "Приватбанк", з приводу не виконання відповідачем зобов'язань, тоді ж відповідач надавала письмові пояснення, що ніяких договорів і заяв вона не підписувала. Від цих же співробітників відповідачу відомо, що її данні були використані співробітником ПАТ КБ "Приватбанк", яке знаходилось в с. Великі Копані, яка використовуючи ксерокопії паспортів та кодів громадян, шахрайським шляхом оформила декілька десятків кредитних карток, гроші з яких сама і отримала. Судом встановлено, що листопаді 2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилалось на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2008 року [PERSON] отримала 31.01.2008 р. кредит в розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вважає, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого на 31.08.2013 р. має заборгованість перед банком в сумі 27 558,87 коп. Відповідач заперечує підписання з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" будь-яких кредитних договорів і отримання кредитних коштів. 11 грудня 2013 року судом було винесено ухвалу про забезпечення доказів у справі шляхом витребування у відповідача в строк до 16.01.2014 року кредитної справи [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2008 року. Дана ухвала була отримана позивачем 20.12.2013 року, однак її виконання позивачем проігноровано. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Зобов'язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відносини між емітентом та держателем платіжної картки при здійсненні розрахунків за операціями з використанням платіжних карток за кредитною схемою регулюються кредитним договором, який відповідно до ст. 1055 ЦК України укладається в письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. Кредитний договір, укладений з порушенням письмової форми не підлягає виконанню і не створює ніяких юридичних наслідків. В матеріалах справи відсутні докази того, що між сторонами дійсно було укладено письмовий договір б/н від 31.01.2008 року, згідно якого [PERSON] отримала 31.01.2008 р. кредит в розмірі 7000,00 грн. Натомість в матеріалах справи наявна ухвала про забезпечення доказів, а саме надання кредитної справи, в тому числі і оригіналу кредитного договору, ухвала суду отримана позивачем. Відповідно до ст. 137 ЦПК України докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Враховуючи, що позивачем не виконано ухвалу суду, яка є обов'язковою для виконання, та не надано суду будь-якої інформації з приводу причин не надання доказів, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості 05 листопада 2013 року, коли сплив трирічний строк позовної давності. Згідно п. 9.12 "Умов і правил надання банківських послуг" наданих позивачем, строк дії договору складає 12 місяців з моменту підписання. В позові позивачем вказано, що договір укладено 31.01.2008 року, відповідно перебіг позовної давності починається з 01.02.2009 року. Крім того, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, що передбачено п.7 ч.ІЗ ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», за яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Таким чином суд приходить до висновку, про безпідставність вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed