Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач 30.06.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позову зазначив, що 10 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52110216469В, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в сумі 193700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 10 травня 2019 року. Виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, згідно з п. 3.8, забезпечено заставою автомобіля KIA OPTIMA, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 434897 грн. 63 коп. Позивач звернувся із позовом до Артемівського міськрайонного суду Донецької області про звернення стягнення на предмет застави, та вході розгляду справи було встановлено, що власником предмета застави є [PERSON] 08 липня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» уклали договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 080715нв і договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 080715зп. Позивач просив у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави та зобов'язати [PERSON] передати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави - автомобіль KIA OPTIMA, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], з комплектом ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Судом встановлено, що 10 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № R52110216469В, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в сумі 193700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 10 травня 2019 року. Виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, згідно з п. 3.8, забезпечено заставою автомобіля KIA OPTIMA, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позичальник свої зобовязання перед кредитором виконав, що підтверджується меморіальним ордером № 52908 від 10 травня 2012 року. 08 липня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і ПАТ «ВТБ Банк» уклали договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 080715нв і договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 080715зп. Таким чином, у ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» виникло право нового кредитора за кредитним договором, укладеним 10 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» і [PERSON]. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Судом установлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитний договір № R52110216469В перед позивачем. Відповідно до вимог пункту 5.2 договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 080715нв позивач і публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» підписали акт приймання-передачі документації (додаток № 1), який є підтвердженням відступлення прав вимоги за кредитними зобов'язаннями, в тому числі за кредитним договором № R52110216469В щодо зобов'язання [PERSON] перед кредитором. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник має заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що у нового кредитора виникло права вимоги до [PERSON]. Укладаючи договір відступлення права вимоги (ст.ст. 513, 514, 516, 517, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тому до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти кредитування. Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.05.2016 року, встановлено, що 27 грудня 2012 року предмет застави - автомобіль KIA OPTIMA, 2011 року випуску, був відчужений, та власником його є [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов предявлено до належного відповідача. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Враховуючи, що в договорі про надання кредиту та застави транспортного засобу №R52110216469В від 10.05.2012 року вартість предмету застави (транспортного засобу)\~обумовлена та визначена в сумі 276800,00 гривень та є меншою за розмір заборгованості за кредитним договором, яка складає 434897,63 гривень, зазначена вимога може бути задоволена заявленим позивачем способом звернення\~стягнення на заставлене майно. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна,\~що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок\~виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання, виконання рішення суду\~- неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1378 грн. 00 коп. покласти на відповідача.

Outcome: approved