Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини; просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 26.06.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 року, шлюб розірвано, яке набрало чинності 27.02.2021 року. У шлюбі у них народилась спільна дитина, донька - [PERSON] , [INFO] . Позивачка разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , яка знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної дороги на утримання їх спільної дитини не надає. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 (а.с.6). Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, яке набрало чинності 27.02.2021 року (а.с.14-16). Від шлюбу у них народилась дитину, донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 (а.с.13). Як вказувала позивач, що підтверджується актом з місця проживання (а.с.12), після припинення шлюбно-сімейних стосунків малолітній донька, [PERSON] , [INFO] залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з`ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею ст. 180 СК України, передбачено що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 04.06.2021 року, відтак аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнена, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved