Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 20.10.2008 року АТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 29 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач неналежно виконувала свої зобов`язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 26.11.2019 р. становить 23 915 грн. 29 коп., що і просить позивач стягнути з відповідача, та стягнути судові витрати по справі. Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 20.10.2008 року АТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", і викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на р що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Згідно п.5.2 Умов та правил, у разі порушення власником або довіреною особою діючого законодавства України та/або разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі виникнення власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором. Позивач зазначає, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 26.11.2019 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 23915 грн. 29 коп., яка складається з: 886,82 грн. - заборгованість за кредитом; 18880,69 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1150,00 грн. - заборгованість за комісією; 1620,86 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1126,92 грн. - штраф (процентна складова). За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Що стосується нарахування позивачем пені та штрафу, то суд виходить з наступного. Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів пені і двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі - 500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України. Також, необґрунтоване нарахування суми штрафу в 250 грн. /фіксована частина/ підтверджується тим, що п. 8.6 Умов надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., а не 250 грн. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що одночасне застосування пені та двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. А тому вимоги позивача про стягнення штрафів, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Щодо нарахування боргу за комісією (1150 грн.), суд зазначає, що дана сума не підлягає стягненню, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою та відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Отже, вимоги позивача про стягнення комісії та штрафів /фіксованої частини/ і /процентної складової/, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 886,82 грн. - заборгованість за кредитом; 18880,69 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1620,86 грн. - заборгованість за пенею; всього: 21388 грн.37 коп. Суд відмовляє в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення комісії, штрафів /фіксованої частини та процентної складової/. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на корить позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial