Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього, як батька - [PERSON], [INFO], з актового запису № 46 від 22 жовтня 2014 року, складеного виконавчим комітетом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Мотивував свої вимоги тим, що 26 листопада 2005 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу в них народилась [INFO] донька [PERSON]. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 18 грудня 2013 року, шлюб між ними було розірвано. Після припинення спільного проживання з ним, відповідачка проживала з іншим чоловіком та [INFO] народила сина [PERSON] і при реєстрації народження дитини його записали батьком. Запис було проведено у відповідності до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу. Батьківство відносно дитини не визнає, оскільки не може бути батьком дитини, так як шлюбні відносини з відповідчкою були припинені з літа 2013 року, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. За наведених обставин звернувся до суду та просив визнати те, що він не є батьком [PERSON], [INFO], а також виключити його як батька з відповідного актового запису. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Просив його задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засідання позов визнала в повному обсязі. Не заперечувала проти його задоволення, оскільки позивач дійсно не є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Одночасно пояснила, що після припинення шлюбно-сімейних відносин з позивачем, вона проживала з іншим чоловіком та в жовтні 2014 року народила сина [PERSON]. При реєстрації народження дитини вона зазначала, що позивач не є батьком її дитини, однак, його дані було записано, оскільки не минув десятимісячний строк підсля офіційного розірвання шлюбу. Представник третьої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши, що під час реєстрації народження позивач був записаний бактьом дитини, оскільки не сплинув десятимісячний строк після офіційного розіврання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської обласьі від 18.12.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Відповідно до сідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER], його батьком є [PERSON], а матір"ю - [PERSON] (а.с. 4). Згідно із ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статтей 122, 124, 126, 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред"явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 Сімейного кодексу україни), - шляхом пред"явлення позову про виключення віомостей про неї як про батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнала, що позивач не є батьком дитини та не має кровного споріднення з її сином [PERSON], і вона визнає, що він був лише записаний батьком дитини в актовому записі про народження дитини. Оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини передбачено ст. 136 Сімейного кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів третіх осіб. З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обгрунтований та законний, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що відповідач по справі не є батьком сина відповідачки - [PERSON], оскільки ще до моменту розірвання шлюбу з позивачем були припинені шлюбно-сімейні стосунки, в зв"язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved