Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

23.10.2019 позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Посилався на те, що йому 22.09.2014 Колективним підприємством «Полтавський м`ясокомбінат» виданий Ордер № 06 на зайняття ліжко-місця 1 (одного) в кімнаті [ADDRESS] . На підставі ордеру № 06 від 22.09.2014 він вселився до кімнати № 421 вказаного гуртожитку та 23.09.2014 у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце проживання. Він постійно проживає у кімнаті [ADDRESS] . На даний час він має намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в зазначеному гуртожитку, однак по причині того, що ордер № 06 від 22.09.2014 видавався на зайняття житлової площі в кімнаті (ліжко-місто), виникла необхідність у встановленні факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] . Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] » рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п`ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Просив, встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] , [INFO] в житловому приміщенні кімнаті № 421 гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 23 вересня 2014 року, визнати за [PERSON] , [INFO] право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] з 23 вересня 2014 року. 24.10.2019 ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрите провадження по справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у відсутність позивача та у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просив справу розглядати у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача, Управління комунальним майном м. Полтави ВК Полтавської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив в якому просив справу розглядати у його відсутність та при вирішення справи покладався на розсуд суду. Представник третьої особи, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін по справі. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Встановлено, що 22 вересня 2014 року [PERSON] Колективним підприємством «Полтавський м`ясокомбінат» виданий Ордер № 06 на зайняття ліжко-місця 1 (одного) житлової площі в кімнаті [ADDRESS] ( а.с.10). На підставі ордеру № 06 від 22.09.2014 позивач вселився до кімнати № 421 вказаного гуртожитку та 23.09.2014 у встановленому законом порядку зареєстрував своє місце проживання. [PERSON] постійно проживає у кімнаті [ADDRESS] . Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] » рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п`ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] міська рада вирішила залишити цілісні майнові комплекси будинків за адресами: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитку за адресами: [ADDRESS] здійснювати у порядку, визначеному діючим законодавством України. Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). Правомірність поселення позивача до гуртожитку за підставі виданого ордеру не оспорюється учасниками справи. Також встановлено, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України та довідкою з КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Вказана адреса є його постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п`яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Таким чином, однією із умов є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку по [ADDRESS] . Таким чином, позивачем дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання. Другою обставиною, з якою пов`язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки (чинного на час вселення в спірне жиле приміщення), пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] саме на підставі відповідного ордеру № 06 від 22 вересня 2014 року поселений до гуртожитку по [ADDRESS] та на підставі цього ордеру, з часу поселення у гуртожитку проживає у кіанаті № 421, а отже має місце проживання позивача на законних підставах. Зазначена обставина підтверджується довідкою КП "ЖЕО№2" Полтавської міської ради, із якої убачається , що позивач зареєстрований та проживає в кімнаті № 421 вказаного гуртожитку. Суд не приймає заперечення відповідача, територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про те, що ордер на зайняття житла у вказаному гуртожитку повинен бути виданий саме виконавчим комітетом Полтавської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради, оскільки вказаний гуртожиток перебуває у комунальній власності міста, оскільки сама наявністьт рішення про прийняття гуртожитку до комунальної власності, не сідчить про передачу його до комунальної власності. Рішення про передачу гуртожитку до комунальної власності прийнятке 30.01.2014, а ордер на зайняття житлової площі у гуртожитку виданий 22.09.2014 , тобто тоді коли грутожиток перебував на балансі КП " Полтавський м"ясокомбінат", що підтверджується рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.07.2015 №132 про зміну статутсу гуртожитку на гуртожиток для проживання сімей ( сімейного типу) Тому суд дійшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved