Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

ПАТ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги в основному мотивує тим, що 21.03.2008р. між [PERSON] та ПАТ «Приват Банк» укладено кредитний договір № Є/V 3656, відповідно до якого, позивач надав, а відповідач прийняв кредит в сумі 27000,00 (двадцять сім тисяч дол. США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 21.03.2018 року. З метою забезпечення даних зобов'язань між [PERSON] та ПАТ «Приват Банк» було укладено договір іпотеки від 21.03.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №320, відповідно до якого, відповідач передав в іпотеку нежиле приміщення, магазин «[INFO]», загальною площею 51,60 кв.м., по [ADDRESS]. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, загальний розмір заборгованості перед банком становить 49332,67 дол.США, що еквівалентно 577685,53 грн. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежиле приміщення, магазин «[INFO]», загальною площею 51,60 кв.м., по [ADDRESS] для задоволення грошових вимог ПАТ «Приват Банк» у сумі 49332,67 дол.США та судові витрати. Представник позивача в суді позов підтримав, з мотивів, викладених у ньому, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 36, 41). Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів законодавства України. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. З матеріалів справи, долученого до справи копії кредитного договору № Є/V 3656 від 21.03.2008р. (а.с. 12 - 14), заяви на видачу готівки від 24.03.2008р. (а.с. 15), вбачається, що між ПАТ «Приват Банк», з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 27000,00 (двадцять сім тисяч дол. США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.03.2018 року . В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідач [PERSON], на підставі договору іпотеки від 21.03.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №320 (а.с. 16 - 18), передав в іпотеку нежиле приміщення, магазин «[INFO]», загальною площею 51,60 кв.м., по [ADDRESS]. У порушення умов договору кредиту, відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість, що станом на 17.07.2014 року становить 49332,67 (дол. США), що за курсом 11,71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.07.2014 року складає 577685,53 грн.,яка складається з: 23689,01 дол. США - заборгованість за кредитом; 15980,24 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7293,91 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21,35 дол. США - штраф (фіксована частина); 2348,16 дол. США - штраф (процентна складова), що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором № Є/V 3656 від 21.03.2008р. (а.с. 4). Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до роз'яснення, яке міститься в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 27405370 від 29.09.2014р. (а.с. 31 - 33), власником нежилого приміщення, магазину «[INFO]», по [ADDRESS] є [PERSON], відповідач по справі. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимозі іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Оскільки [PERSON] не виконав своїх обов'язків перед позивачем належним чином, останній вправі висунути до нього вимоги про відновлення свого порушеного права. Кредитор вправі розпочати процедуру звернення стягнення на заставлене майно вже за наявності самого факту невиконання або неналежного виконання основного зобовязання. Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодавець набуде право звернення стягнення на предмет застави і в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Обставин, які б спростовували вищенаведене щодо суми заборгованості й долучених розрахунків судом не здобуто, відповідач обґрунтованих заперечень щодо суті позовних вимог суду не надав, а отже є підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Приват Банк» в повному обсязі. Суд, в порядку ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь ПАТ «Приват Банк» 3654,00 грн. судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви до суду. (а.с. 1)

Outcome: approved