Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] у грудні 2018 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS] . Інших родичів, крім [PERSON] , а також спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї немає. 15.08.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавської К.С. для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, проте останнім було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2018 року № 1684/02-31, яким заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявник не надав до нотаріальної контори належних документів, які б підтверджували його родинні відносини зі спадкодавцем, [PERSON] . Встановлення юридичного факту необхідно для одержання [PERSON] права на спадкування за законом. Просить суд заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Державний нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавська К.С. в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності заінтересованої особи. Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Приписами частин 1-2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16.02.2018 року . 15.08.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої харківської державної нотаріальної контори Полтавської К.С. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою від 15.08.2018 року № 1684/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус Третьої харківської державної нотаріальної контори Полтавська К.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявник не надав до нотаріальної контори належних документів, які б підтверджували його родинні відносини зі спадкодавцем, [PERSON] . Факт того, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою підтверджується наступними доказами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що заявник - [PERSON] , народився [INFO] , про що в книзі записів цивільного стану про народження здійснено запис № 96 від 04.11.1955 року. Батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Довідкою Відділу РАГС Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області № 03-03-74 від 02.10.2003р. підтверджено факт укладення шлюбу між батьками заявника - [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів цивільного стану про одруження здійснено запис № 37 від 07.08.1948 року. При реєстрації одруження і дружині і чоловіку було присвоєно прізвище [PERSON] . Як зазначає заявник, свідоцтво про народження [PERSON] не збереглось. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021661062 від 12.12.2018р., мати заявника - [PERSON] народилася [INFO] , про що Відділом РАЦС реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області 25.06.1946 року вчинено актовий запис № 128. Батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Також судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження здійснено запис від 08.10.1943 року та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Після укладення шлюбу з [PERSON] 15.10.1971 року , [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу здійснено запис № 6515 від 15.10.1971 року та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Мати [PERSON] - [PERSON] , народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження здійснено актовий запис та підтверджується посвідкою про народження № 818671. Батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Документ видано в радянські часи російською мовою. Таким чином, суд приходить до висновку, що мати заявника - [PERSON] є рідною сестрою матері [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується, зокрема, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021661062 від 12.12.2018 року та посвідкою про народження №818671 від 06.07.1915 року, згідно яких вбачається, що батьками [PERSON] та [PERSON] зазначено одних і тих же осіб, а саме батьком зазначений [PERSON] , матір`ю зазначена [PERSON] . Окрім того, [PERSON] є рідною тіткою заявника - [PERSON] , а [PERSON] є рідною тіткою спадкодавця - [PERSON] . Отже, заявник - [PERSON] та спадкодавець - [PERSON] являються двоюрідними братом та сестрою та відносяться до родичів третьої лінії споріднення. При цьому, суд звертає увагу на те, що у радянські часи документообіг здійснювався російською мовою, в зв`язку з чим, більшість документів того часу (в тому числі свідоцтва про народження, одруження, і т.д.) складались та видавались російською мовою, в зв`язку з чим, на сьогоднішній день виникають розбіжності в документах складених російською та українською мовою в різні часи, пов`язані з перекладом прізвища, імені та по-батькові, що призводить до складнощів в підтвердженні родинних відносин осіб за наявності, при цьому, усіх належних підтверджуючих документів. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" , суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Встановлення юридичного факту, необхідно для одержання [PERSON] права на спадкування за законом, а тому заява про встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved