Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила шляхом подання позовної заяви ( а.с.9-10 ), в якому зазначила, що являється власником квартири [ADDRESS]. 11.08.2005 року між нею та відповідачем був укладений договір по наданню послуг по теплозабезпеченню. Рішенням Коростенського міськвиконкому №288 від 26.06.2006 року їй надано дозвіл на відключення квартири від системи центрального опалення. Будівельні та монтажні роботи по відключенню квартири виконанні 15.10.2006 року Коростенським УЕГГ. 23.05.2006 року вона звернулась до відповідача з проханням припинити нарахування коштів за послуги з теплопостачання та розірвання договору про надання послуг з центрального опалення. Однак відповідач продовжує нарахування оплати послуг, незважаючи на те, що йому відомо про відключення квартири від системи центрального теплопостачання. Діями відповідача, які виразились в направленні їй рахунків на оплату заборгованості за послуги, які фактично не надаються, їй спричинено моральної шкоди, розмір якої вона оцінює в 10000 гривень. Просить рішенням суду, на підставі ст.651 ЦК України, розірвати договір про надання послуг з теплозабезпечення від 11.08.2005 року, укладений між нею та відповідачем; Зняти її з обліку, як споживача послуг з централізованого теплопостачання та припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії з 15.10.2006 року, тобто з моменту їх фактичного неотримання. Одночасно просить стягнути моральні збитки в розмірі 10000 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Вказала, що фактично її квартира була відключена від системи централізованого теплопостачання в травні 2006 року. Представник відповідача Ціунчик Костянтин Леонідович позовні вимоги не визнав і пояснив, що позивачу було надано дозвіл на від"єднання квартири від системи централізованого теплопостачання, однак після проведення відключення позивач не надала затверджений комісією акт, у зв"язку з чим підстав для припинення нарахування оплати послуг не має. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами 11.08.2005 року було укладено договір про надання послуг по теплопостачанню. З витягу рішення Коростенського міськвиконкому №288 від 26.06.2006 року позивачу дозволено відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. З довідки №522 від 02.03.2009 року слідує, що 15.10.2006 року Коростенським УЕГГ були виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з встановлення індивідуального опалення у вищевказаній квартирі. Правовідносини пов'язані з наданням послуг по теплопостачанню врегульовані Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Так, відповідно до п.п. 24-26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення (далі ЦО) та постачання гарячої води. Порядок відключення приміщень від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (далі Порядок). Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мереж ЦО він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі (далі Комісія) з відповідною письмовою заявою. Комісія приймає відповідне рішення, яке оформлюється протоколом та надає заявнику перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО. Відповідно до п.п.2.5-2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наймача квартири або уповноваженої ним особи. Про закінчення робіт складається акт про відключення від мереж ЦО і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Дія цього Порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком. Однак, при розгляді справи встановлено, що проведення відключення квартири позивача від мереж ЦО було проведено у 2006 році, тобто після набрання чинності вказаними Правилами та Порядком, тому повинно відповідати встановленим вимогам . Судом встановлено, що процедура від"єднання від мереж централізованого опалення позивачем до кінця не була дотримана, оскільки після від"єднання квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води акт, про який зазначено вище, не затверджувався на засіданні Комісії, умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання не переглядались, тобто процедура відключення споживача від мереж централізованого опалення не була належним чином завершена, тому підстави для зняття позивача з обліку як споживача послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за послуги з теплопостачання у відповідача відсутні. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Статтею 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Позивач не обгрунтувала належними та допустимими доказами факт істотного порушення договору відповідачем, тому вимоги про розірвання договору, на підставі вищевказаної норми Закону, задоволенню не підлягають. Вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними, завдання даного виду шкоди позивач пов"язує з договірними правовідносинами, які не передбачають відшкодування моральної шкоди, тому також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed