Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.02.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником, якого згідно статуту є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 30.11.2014 р. має заборгованість в розмірі 7997,03 дол. США, з яких: 1962,66 дол. США - заборгованість за кредитом, 5634,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 400,00 дол. США, по комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 33,42 дол. США. - штраф (фіксована частина), 161,58 дол. США. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором з врахування задоволеної суми судовим рішенням Рівненського міського суду Рівненської обл. від 06.04.2011 року та судові витрати по справі. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився, причин неявки не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено що відповідно до заяви на отримання кредитної картки, 21.11.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кредитним лімітом згідно довідки у розмірі 2000.00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг(далі - Умов), Тарифами складає між позивальником і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Умови та правила надання банківських послуг, додані до матеріалів справи є документами до яких позичальник приєднується висловлюючи свою згоду з ними при оформленні заяви. Таким чином даний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, позичальник може запропонувати лише розмір ліміту та обрати один з продуктів банку, але приєднується до умов в цілому. Відповідно до п. 9.12 "Умов та правил надання банківських послуг" договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.3 передбачено, що підписанням даного договору клієнт приймає будь-який розмір кредитного ліміту, та п. 5.3 закріплено право зміни кредитного ліміту банком в односторонньому порядку. Відповідно до п. 6.5 "Умов та правил надання банківських послуг ", - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 "Умов та правил надання банківських послуг ", - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 "Умов та правил надання банківських послуг", при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 30.11.2014 року Відповідач має заборгованість в розмірі 7997,03 дол. США, з яких: 1962,66 дол. США - заборгованість за кредитом, 5634,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. 400,00 дол. США, по комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 33,42 дол. США. - штраф (фіксована частина), 161,58 дол. США. - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що 06.04.2011 року Рівненським міським судом Рівненської облатсі між сторонами ухвалено рішення по цьому ж кредитному договору, яким стягнуто з відповідача суму у розмірі 4765,44 дол. США, що за курсом НБУ склало 37694,60 грн., та судові витрату у справі. Судове рішення відповідачем не виконано. Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Пунктом 12 даної постанови роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, підлягає до стягнення сума в розмірі 3426,58 дол. США, як різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю, яка була стягнута в 2011 році, що включає в себе заборгованість по відсоткам, комісії, та штрафу відповідно до розрахунку, які нараховані після судового рішення від 06.04.2011 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 512,62 грн.

Outcome: approved