Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

05 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.07.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 17042,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здйснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконання зобов"язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 08.02.2014 року має заборгованість у розмірі 19070,90 грн., яка складається з наступного: - 11423,10 грн. -заборгованість за кредитом; - 0,35 грн . -заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6263,12 грн. - штраф згідно п.2.2. Генеральної угоди; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. -штраф (фіксована частина). - 884,33 грн. -штраф (процентна складова). В судовому засіданні Представник Позивача позовні вимоги підтримав та прохав стягнути з Відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати у вигляді судового збору. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами згоден, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши Представника Позивача, Відповідача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Згідно кредитного договору, який укладено 12 липня 2013 року в письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України та складається з Генеральної угоди, умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 17042,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здйснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом..(а.с.4,5,6-29). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручитилеме, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконання зобов"язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3) Відповідач станом на 08.02.2014 року має заборгованість у розмірі 19070,90 грн., яка складається з наступного: - 11423,10 грн. -заборгованість за кредитом; - 0,35 грн . -заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6263,12 грн. - штраф згідно п.2.2. Генеральної угоди; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. -штраф (фіксована частина). - 884,33 грн. -штраф (процентна складова). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є право відношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом було встановлено, що Відповідач не виконав умови кредитного договору, який укладено 12.07.2013 року, а саме не погасив заборгованість. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і понесені документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 234,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача як сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved