Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення 32310,79 грн. основного боргу за договором безпроцентної позики, 1091,48 грн. в рахунок 3% річних, 5502,51 грн. пені, 2164,82 грн. інфляційних втрат звернулося ТзОВ "Хімагромаркетинг", мотивуючи позов неналежним виконанням відповідачем умов договору по поверненню позики. Відповідач заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 05 квітня 2013 року між ТзОВ "Хімагромаркетинг" на [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики про передачу грошових коштів у розмірі 35000 грн. За цим договором ТзОВ "Хімагромаркетинг", як позикодавцем було передано для [PERSON], як позичальника 35000 грн., а останній зобов'язався повернути зазначені кошти протягом 3 років рівними платежами по 950 грн. щомісячно або шляхом вирахування таких сум із заробітної плати [PERSON] за його письмовою згодою. Зазначив, що відповідач допустив прострочення платежів за договором та не оплатив свій борг повністю, а лише - 2689,21 грн. Крім того, 21 червня 2013 року [PERSON] було звільнено з посади торгівельного агента Департаменту продаж Хмельницької області ТзОВ "Хімагромаркетинг", а відповідно до п.3.5 Договору, позичальник зобов'язаний достроково, до моменту звільнення, в повному обсязі повернути суму позики, що не було ним виконано. Посилаючись на порушення [PERSON] строків повернення коштів за вказаним договором, просить стягнути з нього 32310,79 грн. заборгованості по основному боргу за договором позики. Вказуючи на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, просить стягнути з нього пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неповернутої суми за кожний день прострочення в розмірі 5502,51 грн., 3 % річних в розмірі 1091,48 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2164, 82 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. 05.04.2013 року між ТзОВ "Хімагромаркетинг" та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики №БП-050413 про передачу грошових коштів, відповідно до якого ТзОВ "Хімагромаркетинг" надало відповідачу 35000 грн. позики з терміном повернення до 15.04.2016 року. Пунктом 3.2 вказаного договору встановлено, що повернення позики здійснюється протягом 3 років рівними платежами по 950 грн. щомісячно, до 15 числа, останній платіж у розмірі 17500 грн., з травня 2013 року по квітень 2016 року готівкою. З п.4.3 зазначеного договору вбачається, що позичальник відповідає за несвоєчасне повернення позики, та щомісячних виплат, й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день простроченого платежу. З видаткового касового ордеру встановлено, що 06.04.2013 року ТзОВ "Хімагромаркетинг" для [PERSON] в порядку надання безвідсоткової позики було передано 35000 грн. Відповідно до виписки з банківської картки [PERSON], 01.05.2013 року, 01.06.2013 року та 01.07.2013 року з заробітної плати відповідача вираховувалися кошти на погашення заборгованості за договором безпроцентної позики. Суд, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2013 року між ТзОВ "Хімагромаркетинг" та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики про передачу грошових коштів у розмірі 35000 грн. з терміном повернення до 15.04.2016 року. Відповідно до видаткового касового ордеру встановлено, що 06.04.2013 року ТзОВ "Хімагромаркетинг" для [PERSON] в порядку надання безвідсоткової позики було передано 35000 грн. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що кошти в сумі 35000 грн. були передані для відповідача 06.04.2013 року. Зазначений договір відповідає вимогам ст.. 1046, 1047 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки з виписки з банківської картки [PERSON] встановлено, що на даний час відповідач повернув позивачу лише 2689,21 грн., то з нього на користь позивача необхідно стягнути 32310,79 грн. основного боргу. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів про повернення грошових коштів за договором безпроцентної позики, не подав. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки вілдповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за договором безпроцентної позики №БП-050413 від 05.04.2013 року, то з нього на користь ТзОВ "Хімагромаркетинг" слід стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 1091,48 грн. При визначенні розміру 3% річних суд виходив з наступних розрахунків: 3231,79*3*411:365:100=1091, 48 грн. З п. 4.3 договору безпроцентної позики від 05.04.2013 року вбачається, що позичальник відповідає за несвоєчасне повернення позики та щомісячних виплат і сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день простроченого платежу. Статтею 549 ЦК України визначено, що пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання і вона обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання. Оскільки відповідач зобов'язання перед ТзОВ "Хімагромаркетинг" порушив, то відповідно до вимог вказаного договору та ст.. 549 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в розмірі 5502, 51грн. При визначенні розміру пені суд виходив з наступних розрахунків: Подвійна облікова ставка з 10.06.2013 року становить 14%, таким чином, подвійна облікова ставка в день = 14:365=0,038% 32310,79*0,038*53:100= 650,74 грн. (з 21.06.2013 р. по 12.08.2013 р.) Подвійна облікова ставка з 13.08.2013 року становить 13%, таким чином, подвійна облікова ставка в день = 13:365=0,036% 32310,79*0,036*245:100= 2849,81 грн. (з 13.08.2013 р. по 14.04.2014 р.) Подвійна облікова ставка з 15.04.2014 року становить 19%, таким чином, подвійна облікова ставка в день = 19:365=0,052% 32310,79*0,052*93:100= 1562,54 грн. (з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р.) Подвійна облікова ставка з 17.04.2014 року становить 25%, таким чином, подвійна облікова ставка в день = 25:365=0,068% 32310,79*0,068*20:100= 439,42 грн. (з 17.07.2014 р. по 05.08.2014 р.) 650, 74 грн.+2849, 81 грн.+1562,54 грн.+439,42 грн. = 5502,51 грн. При цьому, суд вважає, що підстав, визначених в ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення неустойки немає, оскільки вона не перевищує розмір збитків, відсутні інші обставини, які мають істотне значення та відповідач відповідного клопотання не подавав. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання по поверненню безпроцентної позики, то за правилами ст.. 625 ЦК України з нього необхідно стягнути борг з врахуванням індексу інфляції. При цьому, визначаючи розмір інфляційних втрат позивача суд виходив з наступних розрахунків: Індекс інфляції за період з 21.06.2013 р. по 30.05.2014 р. - 1, 067. 32310,79*1,067=34 475,61 грн. 34475,61-31310,79=2164,82 грн. Таким чином сума інфляційних втрат позивача, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2164,82 грн. На підставі ст. 553, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved