Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26800.66 грн.. Мотивуючи тим, що 06.02.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2002566385. Згідно кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 23383.04 грн., на 24 місяці з моменту підписання даного договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобов"язання виконав перед відповідачем повністю. В свою чергу відповідач станом на 29.05.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» за кредитом №2002566385 до боржника. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання в якому він вказує, що позовні вимоги він підтримує повністю і просить справу слухати в його відсутності, проти постановлення заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору № 2002566385 від 06.02.2013 року вбачається, що Кредитор - ПАТ «ОТП Банк» зобов"язався надав Позичальнику - [PERSON] у кредит кошти в сумі 23383.04 грн.( а.с.4-7). Свої зобов"язанння Банк перед Позичальником виконав і надав йому вказані у договорі кредитні кошти, даний факт сторони не оспорюють 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» за кредитом №2001585971( а.с.16-23). Однак відповідач умови даного кредитного договору належним чином не виконує, і розрахунок заборгованості за вказаним вище кредитним договором вказує, що станом на 29.05.2014 року розмір заборгованості відповідача становить 26800.66 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 22408.88 грн; заборгованості за відсотками 1.76 грн., комісія РО-4390.02 грн. ( а.с.11). Відповідно до ст. 512 ч. 1 ЦК України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним права вимоги. Згідно ст. 513 п. 1 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 524 ЦК України зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У своїй діяльності банки керуються Законом України "Про банки і банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Статтею 49 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що кредитними операціями є операції, серед іншого, зазначені в п. 3 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі операції, як розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Таким чином, операції з розміщення коштів є кредитними операціями, які можуть здійснюватись на підставі банківської ліцензії. Ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" також визначено, що під коштами розуміється: гроші в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору були порушені зі сторони відповідача, а тому з нього необхідно стягнути на користь банку заборгованість у розмірі 26800.66 грн. за кредитним договором. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені ним судові витрати, оскільки їх понесення підтверджено документально( а.с.1). На підставі вище викладенного та

Outcome: approved