Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказуючи на те, що 18.01.2001 року він придбав у особисту приватну власність житловий будинок за адресою [ADDRESS]. З 2009 по 2015 роки в його будинку була зареєстрована [PERSON]. У березні 2017 року він дізнався про наявність обтяження на вищевказаний будинок, що накладеного нотаріусом на підставі постанови про арешт Прилуцького міського відділу державної виконавчої служби від 17.10.2003 року. Оскільки до цього часу не знято арешт на його ([PERSON]) майно - вищеназваний будинок, позивач і просив суд зняти арешт із належного йому майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження належного йому майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Денисенко С.В. підтримали вищеназваний позов з підстав викладених в ньому, про що дали відповідні пояснення. Представник відповідача Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про розгляд даної справи без їх участі, проти позовних вимог не зуперучують, бо виконавчих документів про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на виконанні не перебуває. Представник відповідача Прилуцької міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і міце судового розгляду, заперечень він не подав, суд вважає його неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має право власності на нерухоме майно, а саме, житловий будинок за адресою [ADDRESS] що підтверджується копією Свідоцтва на право власності на житловий будинок зареєстрованим в Прилуцькому МБТІ за реєстровим №1062 від 18 січня 2001 року (а.с.7). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, мається запис про обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 4094724; Зареєстровано: 22.11.2006 12:03:41 за №4094724 реєстратором: Прилуцька міська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова ДВС, 2-5641, 17.10.2003, Прилуцький міський відділ ДВС; Об'єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS]; Власник: [PERSON]; Додаткові дані: архівний запис №510-20 від 17.10.2003 року (а.с.6). В судовому засіданні не установлено жодних зобов"язань позивача [PERSON] згідно виконавчих проваджень і ніхто не оспорює його права власності на вищеназваний об"єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Отже, відповідно до положень ст. 3 ЦПК України слід визнати порушеним право позивача із-за неправомірної дії (нескасування держвиконавцем) вищеназваної постанови про накладення арешту на майно, а тому суд вважає необхідним визнати недійсною на цей час існуючу заборону віджучення нерухомого майна належного [PERSON], зокрема, арешт вищеназваного будинку, тим самим будуть поновлені права позивача щодо можливості повноцінного розпорядження зазначеним нерухомим майном. При цьому суд констатує той факт, що Прилуцький міський відділ ДВС ( на цей час Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) діяв неправомірно, оскільки до цього часу органом ДВС не було прийнято мір щодо зняття арешту на майно позивача, що і змусило останнього звернутися до суду за захистом своїх прав. Така бездіяльність відповідача прямо суперечить вимогам ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" про те, що саме на державного виконавця покладається обов"язок скасувати арешт, накладений на майно боржника, чого не було зроблено у даному разі. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч.1,2 ст.321 Цивільного кодексу України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позов[PERSON] та відновити його права щодо вільного користуватися і розпоряджатися своєю власністю, шляхом зобов"язання Прилуцької міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, виключити (припинити) обтяження у державному реєстрі щодо цього майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved