Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

25 вересня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2019 справа №361/1131/18 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в грошовій формі у розмірі 929,50 грн. щомісячно до досягнення 6 років, після досягнення 6 років у розмірі 1159,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем.23.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2019 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначив, що з моменту постановлення рішення суду істотно змінилось його матеріальне та сімейне становище, що не дає можливості позивачу сплачувати аліменти у визначеному розмірі за рішенням суду. Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховував дохід позивача за 2017 рік, який становив 375246 грн., наявність ще однієї дитини [INFO] , та понесені витрати на оренду житла. Але, на початку 2020 року позивач з прокуратури Херсонської області перевівся до прокуратури Київської області. Зміна місця роботи вплинула на зміну життєвих обставин, збільшились витрати на життя, транспортні та супутні витрати.З 17.08.2020 позивач взагалі втратив роботу.Відсутність роботи позбавляє позивача засобів для існування та робить не можливим виконання рішення суду.Позивач не має власного житла, через відсутність доходу позивач вимушений проживати у квартирі свого батька, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Таким чином, позивач перебуває в скрутному становищі. Таким чином просив суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", імперативні положення СК України, скрутне становище позивача, останній та визначити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, що становить 929,50 грн., а після досягнення 6 років - у розмірі 1 159,00 грн. до досягнення повноліття. 16 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 13 листопада 2020 року. 05 січня 2021 року до суду поданий відзив на позов, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Суду зазначила, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а запропонований позивачем розмір аліментів для сплати у розмірі 929,50 грн. щомісячно є недостатнім для утримання трирічної дитини. Відповідач посилається на те, що як доказ своєї неспроможності сплачувати аліменти, позивач надав суду копію трудової книжки. Відповідно до запису № 27 трудової книжки, відповідача було звільнено з посади прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, що поширює свою діяльність на Київську область та органів прокуратури на підставі п. 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 17.08.2020 року. А тому вважає, що звільнення позивача з займаної посади та органів прокуратури не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.Позивач є особою працездатного віку, має вищу освіту, певну кваліфікацію та досвід роботи, задовільний стан здоров`я.Відповідно до чинного законодавства позивач має право та можливість звернутись до територіальних органів Державної служба зайнятості, отримувати допомогу по безробіттю. Звільнення позивача з роботи, саме по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. На момент прийняття рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2019 року у справі № 361/1131/18 у позивача уже була друга неповнолітня дитина, тобто ці обставини існували на час визначення розміру аліментів та були враховані судом і вони не є новими обставинами, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів. 11 березня 2021 року представник позивача через електронну пошту подала позовну заяву про уточнення позовних вимог, та просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2019 у справі №361/1131/18 на користь [PERSON] на утримання їх спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/12 частин усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Окрім наведеного, зазначила, що відсутність роботи доводить факт відсутності заробітку. При цьому, зменшення розміру доходу позивача в 3 рази, доводиться довідкою Київського міського центру зайнятості №2822-447/21 від 17.02.2021 року. Зміна матеріального становища впливає не лише на можливість позивача виконувати рішення суду, а й істотно вплинула та докорінно змінила спосіб життя позивача. Так, через відсутність власного житла і відсутність коштів для найму житла позивач вимушений проживати у квартирі свого батька, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Слід зазначити, що на утриманні позивача перебуває батько, який є особою літнього віку та нова сім`я позивача. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позов, просила його задовольнити із підстав у ньому викладених. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає позов необґрунтованим. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідноч. 1, п.1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом . Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ст. 80, ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково,стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] [PERSON] згідно наказу № 56-к від 11.02.2020 року був призначений на посаду прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області, в порядку переведення з органів прокуратури Херсонської області. 17 серпня 2020 року згідно наказу № 438к від 12 серпня 2020 року звільнений із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 ст. 51 ЗУ "Про прокуратуру". Як вбачається із довідки за № 2822-447/21 від 17.02.2021 року виданої Державним центром зайнятості Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості, що за період з жовтня 2020 року та по грудень 2020 року позивачем отримано 18434 грн. 97 коп., зареєстрованого як безробітний в Печерській районній філії КМЦЗ з 30 жовтня 2020 року. У даній довідці також зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . У довідці виданій 17 лютого 2021 року Державним центром зайнятості Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості зазначається, що [PERSON] проживаючий за адресою [ADDRESS] , зареєстрований як безробітній з 30 жовтня 2020 року та по теперішній час. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] зазначав, що є безробітним перебуває на обліку в Київському міському центрі зайнятості Печерської районної філії Київського міського центру, та на підтвердження зазначено долучив довідку від 17 лютого 2021 року за № 2822-447/21. Однак, належних доказів зміни свого матеріального становища позивач суду не надав. Таким чином слід зазначити, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять, перебування позивача на обліку у центрі зайнятості не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Також позивачем не надано доказів того, що в нього на утриманні перебуває непрацездатний батько, та що позивач несе витрати по його утриманню, а також витратити по сплаті комунальних послуг за своїм місцем проживання, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed