Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований на [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області та грошовий вклад у відділенні ПАТ "Державний Ощадний банк України". В обгунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.08.1989 р. виконкомом Жидачівської районної ради, його батькові [PERSON], який помер [INFO] року, належав житловий будинок на [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області, як голові колгоспного двору, а також йому, як члену колгоспного двору. На момент смерті батька він проживав та продовжує проживати у вказаному житловому будинку, що свідчить про прийняття ним спадщини після смерті батька, однак коли він у липні 2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою у для оформлення свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв"язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на житловий будинок. Окрім нього спадкоємцями першої черни після смерті батька є відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що є його братом та сестрами, які спадщину у встановленому законом порядку не прийняли та відповідно до вимог чинного законодавства відмовились від належних їм часток у спадковому майні після смерті батька на його користь. Оскільки у позасудовому порядку він не може оформити право власності на спадкове майно, тому змушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримала із підстав вказаних у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали.У зв"язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року померла мати позивача та відповідачів [PERSON], а [INFO] року помер їх батько [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про смерть та копіями свідоцтв про народження позивача та відповідачів(а.с.3,4), які на випадок своєї смерті заповітів не залишили. Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок (а.с.8) та витягу із погосподарської книги по с.Антонівка Любшанської ради Жидачівського району Львівської області № 671 від 13.08.2014 року (а.с.10), господарство по на [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області належало колгоспному двору, головою якого був покійний [PERSON] та у ньому на момент смерті також проживав та продовжує проживати позивач у справі [PERSON], що свідчить про те, що останній вважається відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, таким, що прийняв спадщину. У встановленому законом порядку позивач не оформив своє право на спадкове майно та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв"язку з тим, що спадковий житловий будинок є власністю колгоспного двору, частки якого не визначені, а померлий батько не є його останнім членом, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2015 року (а.с.7). Із інформації банківської установи вбачається, що [PERSON],1929 року народженє є вкладником ТВБВ №10013/170 смт. Журавно та на його ім"я відкрито грошовий вклад на рахунку [NUMBER] на суму 1202,65 грн. (а.с.9). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок їх смерті, отже після смерті батька сторін до складу спадщини увійшло нерухоме майно та грошовий вклад. Спадкоємцями, згідно із ст.1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач, що є належною особою та спадкоємцем першої черги за законом і його звернення до суду є правомірним, а також відповідачі у справі. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти, а відповідно до ст.1274 ЦК України спадкоємець за за законом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачі у справі відмовились від належних їм часток у спадковму майні після смерті батька на користь позивача, що стверджується їхніми заявами , як до нотаріуса так і до суду. Згідно із статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутні будь-які рішення суду, які б вказували на незаконність набуття позивачем права власності, в зв"язку з чим суд для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати її власником майна в порядку спадкування зазаповітом. Із врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved