Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (відповідач), в якому просить суд зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» в порядку відновлення порушеного права споживача оформити платіжний документ за надану позивачу у березні 2019 року послугу з електропостачання за фактичними показаннями приладу обліку по стану на перше число кожного календарного місяця, а саме: з 01.03.2019 року по 01.04. 2019 року. В обгрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного позивачем 24.06.2014 Договору про користування електричною енергією № 24572 та Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата за спожиту позивачем електричну енергію здійснюється виключно на підставі фактичних показів приладів обліку з розрахунками станом на 01 число кожного календарного місяця. Всі інші розрахунки не відповідають вимогам Договору № 24572 і порушують права позивача як споживача. 19.04.2019 АТ «Харківобленерго» чи ПрАТ «Харківенергозбут» надали позивачеві для оплати розрахунок сплати послуг з електропостачання за березень 2019 року, який оформлено не на підставі фактичних показань приладу обліку станом з 01.03 по 01.04.2019 року, а на розсуд ПрАТ «Харківенергозбут», тому фактичні показники приладу обліку не збігаються з розрахунковими показниками по сплаті, що вказані у розрахунку сплати за надану послугу. Такими діями відповідач порушив права позивача як споживача. Платіжний документ за березень 2019 року сформований позивачем за фактичними показниками приладу обліку, які відрізняються від платіжного документа, оформленого відповідачем. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача - адвокатом Козир К.М. надано відзив на позовну заяву, в якій зазначено про безпідставність позовних вимог та відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та їх представників. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заявою від 29.05.2019 позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності та виключити з числа доказів відзив відповідача з додатками, оскільки надісланий відповідачем позивачеві засобами поштового зв`язку відзив позивач не одержав у зв`язку з його поверненням адресату, що порушило права позивача на подання відповіді на відзив. Оскільки неотримання позивачем поштового відправлення з відзивом на позов, відправленого належним чином засобами поштового зв`язку, згідно з вимогами ЦПК України не є підставою для виключення відзиву на позов з числа доказів, зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 24.06.2014 між позивачем і АК «Харківобленерго» укладено Договір № 24572 про користування електричною енергією. 09.04.2019 відповідачем сформовано рахунок за електричну енергію за березень 2019, згідно з яким позивачеві нараховано за період з 28.02.2019 по 31.03.2019 537 Квт/год електроенергії, показання приладу обліку фактичні на 22.02.2019 - 015576, на 23.03.2019 - 016073, розрахункові на 01.03.2019 - 015673, на 01.04.2019 - 016210. Як встановлено судом, між сторонами виник спір з приводу безпідставного, на думку позивача, визначення відповідачем обсягу спожитої позивачем електроенергії у березні 2019 року не за фактичними показаннями приладу обліку станом на 01 число місяця, а розрахунковим шляхом. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), Постачальник універсальних послуг, яким є ПрАТ "Харківенергозбут" згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Таким чином, правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області. Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону). Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Також згідно з п. 8 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком №3 до договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Таким чином, відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком № 3 до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті відповідача, визначення фактичного обсягу електричної енергії може здійснюватися як за показами засобів обліку, так і розрахунковим шляхом. Отже, визначення відповідачем фактичного обсягу спожитої позивачем у березні 2019 року електроенергії розрахунковим шляхом відповідає приписам чинного законодавства та вимогам договору про постачання електричної енергії, який є публічним договором. Оскільки спір стосується саме порядку визначення обсягу спожитої електроенергії - за фактичними показаннями приладу обліку або розрахунковим шляхом, і судом встановлено правомірність визначення обсягу спожитої електроенергії розрахунковим шляхом, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доводи позивача щодо передбачення у Договорі від 24.06.2014 про користування електричною енергією визначення обсягу спожитої електроенергії за фактичними приладами обліку, а не розрахунковим шляхом, судом до уваги не беруться, оскільки не відповідають вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства та приписам чинного на той час публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Outcome: dismissed