Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначила, що 15.02.1997 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 27.08.2013 року відділом ДРАЦС PC Онуфріївського РУЮ у Кіровоградській області. Від шлюбу в них народилась неповнолітня дитина - донька [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, а тому з 02.07.2013 року вони остаточно припинили фактичні шлюбні відносини. На даний час вони проживають окремо, неповнолітня донька мешкає з нею. В період шлюбу за спільні кошти нею та відповідачем [PERSON] у 2005 році був придбаний автомобіль марки «DAEWOO Lanos TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується довідкою відділення ДАІ МГБ Онуфріївського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 30.10.2013 року. Даний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її та відповідача [PERSON], оскільки набувався ними в період шлюбу та за спільні кошти, а саме, нею була внесена частина коштів, отриманих за продаж її власної квартири, іншу частину коштів вони сплачували разом, оформивши на ім'я чоловіка кредитний договір в ВАТ Банк "Аваль". Заборгованість за кредитом ними була погашена, вартість автомобіля складала 50000 гривень. В період шлюбу за рахунок спільних коштів придбалося нерухоме майно, що використовується як майно приватного підприємства "Промінь", яке займається переробкою сільськогосподарської продукції та розташоване по вул. Промисловій, 20 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області, а саме: будівля олійниці та складське приміщення. При цьому відповідач відмовлявся повідомляти їй про те, яким чином проведена реєстрація нерухомого майна, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені уточнені позовні вимоги підтримали повністю в частині визнання автомобіля марки «DAEWOO Lanos TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та нерухоме майно приватного підприємства "Промінь", яке розташоване по вул. Промисловій, 20 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] до [PERSON]; провести поділ спільної сумісної власністі подружжя, визнавши за [PERSON], право власності на 1/2 частину нерухомого майна, що використовується приватним підприємством "Промінь" та знаходиться за адресою вул. Промислова, 20 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області; за [PERSON] визнати в порядку розподілу право власності на автомобіль марки «DAEWOO Lanos TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості належної їй 1/2 частини автомобіля марки «DAEWOO Lanos TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 26601,18 грн. та судові витрати по справі, обґрунтували їх обставинами викладеними в позовній заяві, просять їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, з"явився його представник [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав і пояснив суду, що дійсно автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], проте він не згоден з оцінкою автомобіля. Щодо права власності на нерухоме майно, що використовується як майно приватного підприємства "Промінь", та знаходиться за адресою Кіровоградська область, Добровеличківський район, смт. Добровеличківка, вул. Промислова, 20 , то дане нерухоме майно в смт. Добровеличківка Кіровоградської області не є їх спільною сумісною власністю, позивач не надав доказів, що статутний капітал та майно приватного підприємства сформовані за рахунок спільної сумісної власністі подружжя. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності відповідача [PERSON], поскільки його інтереси по справі представляє адвокат [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 17 лютого 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 04 ( а.с.8). 10.11.2005 року [PERSON] був придбаний автомобіль марки «DAEWOO Lanos TF69Y», 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - найменування юридичної особи: приватне підприємство "Промінь", ПП "Промінь"; місцезнаходження Кіровоградська область, Добровеличківський район, смт. Добровеличківка, вул. Промислова, будинок 20; засновник юридичної особи - [PERSON], Кіровоградська область, Добровеличківський район, смт. Добровеличківка, вул. Ніколаєва, будинок 57/14, розмір внеску до статутного фонду - 0,00 грн.; види діяльності - виробництво олії та тваринних жирів, роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; прізвище, ім"я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - [PERSON] - підписант, [PERSON] - керівник; дата державної реєстрації, дата та номер запису в та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" - 14.12.1995 , 18.04.2007. Стаття 57 СК України визначає перелік видів особистої приватної власності одного із подружжя та підстави її набуття. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України, а саме майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до вимог ч.1 ст.61 СК України об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до вимог статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог статті 71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 31.03.2014 року ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y, державний номерний знак [NUMBER] станом на час проведення експертизи 18.03.2014 року могла складати 29574,01 грн. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позивач довела суду належними та допустимими по справі доказами свої позовні вимоги в частині визнання автомобіля марки "DAEWOO Lanos TF69Y", 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] до [PERSON], визнання за [PERSON] в порядку розподілу право власності на автомобіль марки "DAEWOO Lanos TF69Y", 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості належної їй 1/2 частини автомобіля марки "DAEWOO Lanos TF69Y", 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 14787,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 796,92 грн. і тому вони підлягають задоволення. В іншій частині позову позивач не надала суду належні та допустимі по справі докази, а саме що статутний капітал та майно приватного підприємства "Промінь" сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, поскільки належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року у справі № 1-8/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства "ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 61 СК України при вирішенні питання відносно правового режиму майна фізичної особи - підприємця не спростовує зазначених висновків, оскільки в цьому рішенні мова йде виключно про статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до Правової позиції судді Верховного Суду України Григор"євої Л.І. у справі №6-79 цс 13 згідно до вимог ст. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. Окремою формою підприємницької діяльності є підприємницька діяльність фізичних осіб. Жодних спеціальних умов чи обмежень використання фізичною особою, яка перебуває у шлюбі, свого майна для здійснення підприємницької діяльності законом не встановлено. Як зазначається у ч. 2 ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. На підставі цього положення, а також норм ст. ст.57,61 СК України - слід дійти висновку про те, що майно фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший з подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане на користь позивача із відповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 796,92 грн., в решті стягнення судових витрат за надання правової допомоги адвокатом [PERSON] необхідно відмовити, поскільки дані судові витрати документально не підтверджені, а саме в витягу з договору про надання правової допомоги не зазначено вартість правової допомоги, інші витрати та порядок їх оплати, в тому числі за вивчення справи, за тривалість, за результат, погодинна оплата роботи адвоката, витрати по відрядженню, додаткова угода суду не надавалася. На підставі ст. ст.57, 60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст.3, 16, ч.2 ст. 52, 320 ЦК України, ст. 3, 4, 5,10, 15, 27, 31, 57, 60, 61, 88, 107, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved