Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 01 червня 1995 року рішенням Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 3/5 його батькові [PERSON], який помер [INFO] року, було передано у власність земельні ділянки площею 1,44 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за законом належного йому майна. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини. Однак за життя [PERSON] зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також виготовити правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки не встиг. Крім того позивач зазначає, що реалізувати свої спадкові права виявилося неможливим, оскільки немає документально підтверджених доказів про те, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року. З урахуванням вищенаведеного позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його ім'я в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та встановити вищевказаний факт. Представник відповідача - Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із письмовим клопотанням, у якому просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із архівного витягу з рішення Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 01 червня 1995 року № 3/5 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян" вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність безоплатно земельні ділянки площею 1,44 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.8). Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського РУЮ Волинської області, [PERSON] помер [INFO] року в с.Озерці Горохівського району і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.5). Згідно довідки № 990 від 30 березня 2018 року, виданої Рачинською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] проживав до [INFO] року в с.Озерці Горохівського району Волинської області з сином [PERSON] та дружиною [PERSON] Спадкоємцями його майна за законом є дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р., обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52041578 від 24 травня 2018 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою, заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався . Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 22 липня 2002 року після смерті [PERSON] вбачається, що позивач звернувся із заявою про прийняття вищевказаної спадщини, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із заявами в якій спадщину не прийняли та за продовженням строку до суду звертатись не будуть. Позивач отримав свідоцтво на право на спадщину за законом , що складається із права на земельну частку (пай) та право на пайовий фонд майна колективного ПСП «Озірці» Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівськоїдержавної нотаріальної контори від 30 березня 2018 року (а.с.9), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між фізичними особами. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 червня 1975 року сільською радою с.Рачин (а.с.6), [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON]. Як вбачається із довідки №273 від 02 травня 2018 року батьком [PERSON] є [PERSON], який помер [INFO] року. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, який прийняв спадщину. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], та спадкоємець за законом першої черги після померлого [PERSON], має право на спадкування його майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд встановлює факт, який позивач просить та визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його ім'я в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved