Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить: встановити факт, що [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], що мала місце [INFO], постійно проживав з нею однією сімєю та вів спільне господарство разом зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. В позові покликається на те, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON], що доводиться випискою з погосподарської книги Чернелицької селищної ради. Для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою Чернелицької селищної ради № 192 від 24.04.2018р. З короткої технічної характеристики техніка-інвентаризатора вбачається, що згідно архівних даних ОКП "Коломийське МБТІ" право власності на вищевказаний житловий будинок було зареєстроване за [PERSON], як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва від 11.01.1990 року. Саме свідоцтво про право власності у спадкодавця відсутнє. У відповідності до технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А", загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, літньої кухні, стодоли, комори, двох сараїв, погребу, гаража, двох навісів, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1955 році. [PERSON] помер [INFO]. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. На час смерті [PERSON] діяв ЦК України 1963 року. Довідкою Чернелицької селищної ради № 188 від 24.04.2018р. доводиться, що на час смерті [PERSON] разом з ним у житловому господарстві проживали спадкоємці першої черги за законом: дружина [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України (1963р.) вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, однак свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі ніхто не оформив. [PERSON] раптово помер [INFO]. [INFO] померла [PERSON]. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила. На час смерті [PERSON] разом з нею проживав лише один спадкоємець першої черги за законом - її син [PERSON], що доводиться довідкою Чернелицької селищної ради № 190 від 24.04.2018р. [INFO] [PERSON] раптово помер. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, з метою реалізації спадкових прав, у межах визначеного ст.1270 ЦК України шестимісячного строку, подала заяву про прийняття спадщини за останнім зареєстрованим місцем проживання спадкодавця до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, де була заведена Спадкова справа № 685/2018. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця, що доводиться Постановою нотаріуса від 14.11.2018 року. З довідки Чернелицької селищної ради № 187 від 24.04.2018р. вбачається, що станом на 15.04.1991р. у житловому господарстві проживали: [PERSON] (помер [INFO].), [PERSON] (помер [INFO].), [PERSON] (померла [INFO].), [PERSON] (помер [INFO].). На час смерті своєї мами [PERSON], [PERSON] постійно проживав разом з нею, вони вели спільне господарство, утримували свійську птицю, обробляли городи. Однак, формально [PERSON] був зареєстрований у м. Києві в їхній квартирі, де фактично проживає донька з сім'єю. У зв'язку з тим, що місце реєстрації та місце фактичного проживання [PERSON] станом на [INFO]. не збігається, позивачка змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі своєю матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини. [PERSON] при житті працював водієм вантажного автомобіля підприємтсва "Укрзооветнап", яке доставляло медикаменти у всі регіони України. [PERSON] завжди оформляв на себе усі відрядження в західній області України, у зв'язку з чим він 1-2 рази на місяць приїздив до батьків. Він привозив їм продукти харчування та виконував їхні доручення, в яких була потреба. У 2003 році [PERSON] оформив пільгову пенсію і переїхав проживати до своєї мами в с. Хмелева Городенківського району. На той час мамі виповнилось 74 роки, батько помер у 1994 році. Мамине здоров'я підірвала раптова смерть сина [PERSON] у 2000 році, вона потребувала допомоги. Саме тому позивачка з чоловіком прийняли рішення, що [PERSON] може проживати з нею в селі, а позивачка час від часу теж приїздила до них, допомагала по господарстві. Зимою 2005 року [PERSON] впала, пошкодила тазо-стегневий суглоб і стала фактично лежачою. [PERSON] доглядав її, купляв ліки, годував, мив, виносив судно. [PERSON] померла [INFO]., і на той момент з нею проживав лише [PERSON] Він отримав довідку про причину смерті, організував поховання. [PERSON] з 2003 року постійно проживав разом із своєю мамою по день її смерті. Вони користувалися одними й тими ж предметами домашнього вжитку, спільно обробляли земельні ділянки, спільно несли витрати по утриманню господарства, тобто мали спільний побут. Після маминою смерті [PERSON] залишився проживати у господарстві, власною працею та коштами утримувати господарство в належному стані. Встановлення факту проживання [PERSON] зі своєю матір'ю [PERSON] має для нього юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Від встановлення даного факту залежить виникнення та реалізація позивачкою спадкових прав після смерті її чоловіка. Відповідно до Звіту про оцінку майна субєкта оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 48 417 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки, адвокат [PERSON], позов підтримали з наведених в ньому підстав, просять задовольнити. Представник Чернелицької селищної ради - селищний голова Кошка В.І. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення даного позову. Ствердив, що дійсно чоловік позивачки [PERSON] з 2003 року проживав без реєстрації із своєю мамою [PERSON] в [ADDRESS]. Здійснював за нею догляд, проводив її поховання. Після смерті матері він продовжував проживати в даному житловому будинку дружиною [PERSON]. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності виданого Городенківським райвиконкомом 11.01.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 7 від 10.01.1990 р., що слідує з довідки про об'єкт нерухомого майна виданої ФОП [PERSON] 23.09.2018р. № 61. Назва вулиці та номер будинку - [ADDRESS] не змінювались, що підтверджується довідкою № 191 виданою 24.04.2018р. виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], 1923 р.н., дружина [PERSON], 1929 р.н., мати [PERSON], 1898 р.н.. померла [INFO]., син [PERSON], 1959 р.н., що підтверджується довідкою № 187 виданою 24.04.2018р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років в с. Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис 1 від 05.01.1994р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.05.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] ([INFO].) разом з ним по [ADDRESS] проживали: [PERSON], 1929 р.н., син [PERSON], 1959 р.н., що підтверджується довідкою № 43 виданою 22.01.2019 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Наведене свідчить, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, вступила в спадкове володіння майном свого чоловіка [PERSON], однак у встановленому законом порядку спадщину не прийняла. [PERSON] помер [INFO] у віці 40 років в с. Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області. актовий запис № 33 від 03.11.2000р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 03.11.2000р. у виконкомі Чернелицької селищної ради Городенківського району . [PERSON] померла [INFO] у віці 75 року в с. Хмелева Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 15.03.2005р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Чернелицькою селищною радою Городенківського району. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.11.1959 року Хмелева с/ЗАГС Городенківського району Станіславської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Хмелева Городенківського району Станіславської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на час смерті своєї матері [PERSON] проживав разом з нею в одному господарстві без реєстрації, вели спільне господарство та провів її поховання, що підтверджується довідкою № 190 виданою 24.04.2018р. та копією довідки № 203 виданою 15.03.2005 р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії списку господарств, які постраждали внаслідок повені, яка мала місце 25-27 липня 2008 року в с. Хмелева слідує, що в даному списку внесено господарство по [ADDRESS] [PERSON], яке постраждало внаслідок повені. Після смерті матері [PERSON], [PERSON] разом із своєю дружиною, [PERSON] проживав без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS], в даному будинку ніхто не зареєстрований, що доводиться довідкою № 189 виданою 24.04.2018р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], ствердили, що дійсно чоловік позивачки [PERSON] після смерті батька, з 2003р. проживав із своєю матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], разом вели спільне господарство, здійснював за нею догляд, проводив поховання матері, а після смерті матері продовжив проживати у спадковому будинку разом із дружиною [PERSON]. Письмовими поясненнями свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] був його сусідом по [ADDRESS] Приблизно у 2003 або 2004 року [PERSON] переїхав у с. Хмелева щоб допомагати матері по господарству. Взимку 2005 року [PERSON] впала, мала перелом після якого лежала. ЇЇ доглядали [PERSON] і [PERSON]. В березні 2005 р. [PERSON] померла і на час її смерті син [PERSON] проживав з нею. Він же провів її поховання. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту, що [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], що мала місце [INFO], постійно проживав з нею однією сім'єю та вів спільне господарство разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Отже, [PERSON] вважається, таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 03.03.1971р. Шпендівською сільрадою Кагарлицькою району Київської області, підтверджується, що [PERSON], 1948 р.н., та [PERSON], 1951 р.н., зареєстрували шлюб 3 березня 1971 року, актовий запис № 14 від 03.03.1971р.; після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. З наведеного слідує, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані в 1950 році. Звітом про оцінку житлового будинку (загальною площею 56,4 кв.м) складеного ФОП [PERSON] стверджується, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 48 417 грн. За даним господарством закріплено земельну ділянку площею 0,75 га: для ведення особистого селянського господарства - 0,50 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,25 га, що стверджується довідкою № 46 виданою 22.01.2019р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 14.11.2018 р. Козак Н.А. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON] у зв'язку з тим. що спадкоємець не надала оригінал документа, що підтверджує право власності померлого на зазначений вище житловий будинок. З відповідей приватних нотаріусів Городенківського РНО Яшана Р.Р. та Стефурак Н.Я., які надійшли до суду 15.01.2019р., слідує, що спадкові справи щодо майна [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], ними не відкривалися. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved