Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

26 лютого 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Лиманської міської ради Донецької області про визнання\~права власності\~на нерухоме\~майно в\~порядку спадкування (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] в смт. Новоселівка Лиманського району Донецької області помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на праві власності. Після смерті [PERSON] спадщину у виді зазначеного житлового будинку фактично прийняла дружина померлого та відповідно мати позивача - [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем. Однак, [PERSON] належним чином не оформила своїх спадкових прав та [INFO] померла. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері, та при зверненні до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки в позасудовому порядку дане питання вирішити не можливо, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Новоселівка Лиманського району Донецької області. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 77). Відповідач - представник Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю [PERSON] .О. (а.с. 84), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить розглянути справу без участі представника Лиманської міської ради, рішення ухвалити на розсуд суду, про що суду надала відповідну заяву (а.с.83). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Новоселівка Лиманського району Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується наданою позивачем копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 14 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку загальною площею 32,7 кв.м., в тому числі житловою площею 12,0 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількістю кімнат від однієї до п"яти включно від 29 серпня 1958 року, посвідченого нотаріусом Краснолиманської контори 09 грудня 1958 року та зареєстрованого в Інвентаризаційному технічному бюро м. Красний Лиман за реєстровим номером 739 (а.с.9-10). Право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок також підтверджується інформацією від 26 лютого 2020 року та довідкою № 26-6/0.76/КЛ від 24 січня 2020 року, наданими КП "Бюро технічної інвентаризації" (а.с. 22, 29). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є (була) його дружина - [PERSON] . Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідок № 26-31-90 та № 26-31-91 від 20 лютого 2020 року, виданих старостою Новоселівського старостинського округу Меделяєвою Н.В., [PERSON] була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 19). Згідно інформації, наданої 10 березня 2020 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Алперіною О.Ю., спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до Лиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 68). Отже, [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складалася із житлового будинку загальною площею 32,7 кв.м., в тому числі житловою площею 12,0 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однак, за життя не оформила своїх спадкових прав та [INFO] померла, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2018 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного триторіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 983 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного житлового будинку загальною площею 32,7 кв.м., в тому числі житловою площею 12,0 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , та яку вона після смерті чоловіка фактично прийняла у спадщину. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № [NUMBER] / [NUMBER] , виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації", станом на 28 січня 2020 року становить 28868,00 гривень (а.с. 36-55). Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 1953 року, актовий запис № 1, позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 8). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Згідно інформації, наданої 10 березня 2020 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Алперіною О.Ю., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа № 109/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, поданої 07 березня 2019 року від імені [PERSON] , з іншими заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Крім того, [PERSON] 05 жовтня 2019 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими номерами 3475-3477 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 3,5940 га, кадастровий номер 1423056600:04:000:0252; площею 0,4181 га, кадастровий номер 1423056600:02:000:0249; площею 0,1916 га, кадастровий номер 1423056600:04:000:0634 (а.с. 68). 05 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 05 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на зазначений будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами на ім"я померлої [PERSON] ; зазначений житловий будинок належить [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 16). Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на спірний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутній, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися зазначеним будинком, що входить до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірний будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , правомірно належав матері позивача - [PERSON] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved