Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в спілкуванні з їх дочкою та вихованні їх спільної з відповідачем дочки . Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач неодноразово перешкоджала і перешкоджає йому (позивачу) у побаченнях з донькою, внаслідок чого він тривалий час не може побачити дитину, змушений вживати заходи з метою встановлення її місця перебування. Кожного разу, коли він намагається поспілкуватися з відповідачем з питань коли саме і де він може побачитися з донькою, відповідач уникала його, та не відповідала на дзвінки , стверджувала, що дитина хворіє, коли позивач приїжджав на побачення з дитиною , відмовлялася вивести дитину. Неодноразово він вимушений був звертатися до органів міліції, соціальних служб . Органом опіки та піклування Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області був визначений порядок та час спілкування з дитиною. Проте, відповідач продовжує перешкоджати йому (позивачу) у спілкуванні з дитиною, в тому числі і не дає можливості бачитися та спілкуватися з донькою , а тому вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав усі обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги , просив їх задовольнити , зазначивши , що він любить свою доньку та бажає з нею спілкуватися, брати участь у її вихованні, тобто повноцінно виконувати батьківські функції. Відповідачка в судовому засіданні зазначила , що вона не чинила перешкод в спілкуванні батька з дитиною , проте відповідач сам не завжди докладав зусиль щодо того , щоб спілкуватися з дитиною , а в той час коли дійсно існували об"єктивні перешкоди в їх спілкуванні , то починав вчиняти скандали , приводити працівників міліції та соціальні служби. Досить часто дитина сама відмовлялася спілкуватися з батьком . Раніше відповідач не заперечувала і щодо того , щоб дитина спілкувалася за місцем проживання батька , таке спілкування мало місце , проте до неї стали доходити чутки , що позивач вживає спиртні напої , негідно поводиться зі своєю співмешканкою , а така поведінка шкодить психіці дитини , а тому вона не заперечує щодо вимог позивача в цілому , проте заперечує щодо того , щоб позивач забирав дитину для спілкування за місцем його проживання , вважає , що всі зустрічі повинні проходити за місцем проживання дитини. Також вважає достатнім спільний відпочинок протягом семи днів. Треті особи: служба дітей та сім"ї Броварської міської ради , орган опіки та піклування Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області та орган опіки та піклування Марковецької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , в судове засідання не з"явилися , про час та місце розгляду повідомлені належним чином , про що свідчать розписки та листи , що надіслали орган опіки та піклування Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області та оргапн опіки та піклування Марковецької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про розгляд справи в їх відсутність , їх неявка не є перешкодою для розгляду без їх присутності , сторони не наполягали на їх участі. Заслухавши сторони , дослідивши матеріали спраи , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , від якогого мають малолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини , рішення про розірвання шлюбу ( а.с.6,7) Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір"ю. Між сторонами склалися негативні відносини , внаслідок яких вони не дійшли спільної згоди щодо участі кожного з них в спілкуванні з дитиною та її вихованні , а тому мало місце виникнення перешкод для вільного спілкування батька з дитиною та участі його в вихованні дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідач не заперечує щодо побачень батька з дочкою, їх спілкування , проте заперечує щодо побачень за межами місця проживання дитини , за місцем проживання батька , посилаючись на розповіді односельців позивача , які надали їй інформайцію щодо зловживання позивачем спиртних напов в присутності дитини , грубу поведінку відповідача по відношенню до його цивільної дружини , що негативно впливає на психологічний стан дочки . Також вважає що достатнім буде проведення спільного відпочинку протягом семи днів. Також просить надати їй можливість за її бажанням бути присутньою при зустрічах дитини та батька. Крім того вказала , що коли побачення будуть мати місце у вівторок та четверг за умови , що дитина перебуватиме в дитячому закладі, то врахувати , що до 15:00 год за розпорядком у неї денний відпочинок (сон) , а тому бажано її не турбувати. Позивач зазначив, що він не має наміру будь-яким чином нашкодити інтересам дитини , отже якщо відповідач не чинитиме перешкод , то він буде узгоджувати всі дії як з нею , так і з представниками дитячих установ. Враховуючи пояснення сторін , їх взаємовідносини , вік дитини та її інтереси, які є пріоритетними в даному випадку , дослідивши надані суду докази , суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так у випадку побачень батька з дочкою як у вихідні дні , так і в буденні , як на території проживання дитини , так і на території проживання батька залишити право за матір"ю бути присутньою при побаченнях. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад , де існує свій розпорядок , як зазначила відповідач денний відпочинок дитини триває до 15:00 год. Проте дитині необхідна адаптація після сну та час для вечері , який слідує за відпочинком , а тому доцільним буде встановити час для спілкування в такі дні з 16:00 хв. Щодо решти вимог суд вважає їх такими , що підлягають задоволенню на умовах визначених батьком. При цьому роз"яснити позивачу , що в разі відмови дитини від спілкування з ним в дні та години визначені йому він не вправі примушувати її до побачень. При спілкуванні позивача з дитиною у відсутність матері повідомляти про місце де відбувається спілкування. Обов"язок брати дитину у матері та доставити дитину до матері покладається на позивача. Нагадати позивачу та відповідачу , що дитина повинна зростати в атмосфері любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки , а не в атмосфері ворожнечі та протистояння. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial