Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" (далі - Банк) просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] 27 893,10 гривень заборгованості по кредиту та судові витрати по справі в сумі 1921 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач звернувся в Банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву без номера від 26.08.2008 року, згідно якої отримав кредит в сумі 16 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Банк, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на визначених умовах та в межах кредитного ліміту, свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, своєчасно грошові кошти на погашення кредиту не надавав, через що з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 18.03.2019 року він має заборгованість перед Банком в загальній сумі 27 893,10 гривень, з них: по тілу кредиту - 13 142,29 гривень, по простроченому тілу кредиту - 2 375,33 гривень, по пені за прострочене зобов`язання - 10 809,14 гривень, по фіксованому штрафу - 250,00 гривень, по процентному штрафу - 1 316,34 гривень. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 22.05.2019 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення з причин непроживання відповідача за місцем реєстрації, ухвалою від 03.07.2019 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності та висловила згоду на винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі був належним чином повідомлений, в тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Із підписаної 10.09.2008 року відповідачем в якості клієнта Банку заяви вбачається, що він підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком договір надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Банку та те, що ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були наданій йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Згідно із цією заявою відповідач обрав кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Кредитну картку та ПІН-код до неї отримав 10.09.2008 року. Підписом посадової особи банку стверджено, що відповідачу надано банківську послугу у виді надання зазначеного виду кредитки зі встановленим кредитним лімітом у 250,00 гривень, базовою процентною ставкою 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячною комісією 1%. Відповідач погодився з тим, що в разі порушення термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, банк буде змушений звернутися до суду, а він як позичальник зобов`язаний буде сплатити банку штраф у розмірі 250,00 гривень + 5% від суми позову. Заява містить відмітку про відкриття карткового рахунку 28.08.2008 року. 10.09.2008 року відповідач також своїм підписом посвідчив ознайомлення з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (далі - Умови). Цими Умовами встановлено базову процентну ставку у 1,9 % в місяць (22,8% річних), що нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році, та сплатою обов`язкового щомісячного платежу у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. Умови кредитування передбачають комісію за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочки на суму більше 50,00 гривень) в розмірі 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 гривень в місяць. Відповідно до нової редакції статуту акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", яке у свою чергу було правонаступником прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) пози-чальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір, укладе-ний з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за змістом вищенаведених законодавчих норм позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. У позовній заяві позивач вказує про укладення із відповідачем договору надання банківських послуг від 26.08.2008 року, за яким він отримав кредит в розмірі 16 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, як встановлено вище, договір про надання банківських послуг між сторонами укладався 10.09.2008 року, а не 26.08.2008 року, та із сумою кредитного ліміту у 250,00 гривень, а не 16 000,00 гривень як вказано у позові. Заяви відповідача саме від 26.08.2008 року матеріали справи не містять. У заяві відповідача від 10.09.2008 року наявна вказівка про відкриття рахунку за карткою 26.08.2008 року, однак ця інформація не лише не доводилась до відома відповідача під підпис, але й не посвідчувалась уповноваженою особою Банку, про що свідчать незаповнені відповідні поля цією заяви. Поміж цього, відкриття кредитного рахунку 26.08.2008 року не доводить існування кредитних правовідносин між сторонами за укладеним договором саме з цієї дати (26.08.2008 року). Заява містить підпис відповідача про отримання ним кредитної картки і ПІН-коду до неї, проте відомостей про цю картку, зокрема терміну її дії, відкритого за нею номеру рахунку заява та інші відомості матеріали справи не містять. Жодних доказів на доведення того факту, що видана відповідачу кредитна картка є тією карткою, за якою відкритий рахунок від 26.08.2008 року, до позову не додано. Надані позивачем розрахунки стосуються договору, який укладено саме 26.08.2008 року. Доказів того, що вони стосуються саме укладеного між сторонами договору від 10.09.2008 року, позивачем не надано. Крім цього, із цих розрахунків вбачається, що процентна ставка за користування кредитними коштами з 18.08.2013 року постійно змінювалася в сторону збільшення (30,00%, 34,80%, 43,20%), що не відповідає укладеному між сторонами договору від 10.09.2008 року, за умовами якого річна процента ставка складає 22,8%. Розрахунки містять суму нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 10 809,14 гривень, проте умовами укладеного між сторонами договору не передбаченого такого виду відповідальності. Також слід зазначити, що ці розрахунки самі по собі не є належними і допустимими доказами у спірних правовідносинах. За своїм змістом вони є лише складеними в односторонньому порядку аналітичними документами банку, тому не можуть відповідати визначеним у ст.ст.77, 78, 79, 80 ЦПК України ознакам доказів у цивільному процесі. Належними і допустимими доказами кредитних правовідносинах згідно із ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є виписка з карткового рахунку, якої матеріали справи не містять. Вищенаведене у своїй сукупності позбавляє суд можливості встановити строк кредитування за укладеним договором, рух коштів (зняття кредитних коштів, погашення заборгованості, послідовність погашення згідно її складових), а відтак і встановити (перевірити) наявність у відповідача заборгованості у заявленому Банком розмірі або ж навести власний розрахунок. Наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку суд також відхиляє як неналежний доказ з огляду на таке. У справі встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено 10.09.2008 року. На цю дату позивач мав організаційно-правову форму у вигляді закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". Із загальних положень доданого до позову витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку встановлено, що Банк: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії Національного банку України №22 від 29.07.2009 року,

Outcome: dismissed