Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Соломея АТ", в якому просив визнати недійсним договору купівлі- продажу частки у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700, 0 гривень, що укладений 16.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнати недійсною нової редакції Статуту ТОВ "Соломея АТ", яка була зареєстрована 21.11.2012 року у виконкомі Маріупольської міської ради Донецької області, реєстраційний номер 12741050001008617, визнати за ним право власності на частку у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700, 0 гривень, зобов'язати ТОВ "Соломея АТ" виплатити йому прибуток за 2012-2014 роки та стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 6000000,0 грн. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 20.02.2012 року ним було створено ТОВ "Соломея АТ", юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Металургів 69, прим.129,130, зареєстроване у виконкомі Маріупольської ради Донецької області 30.03.2012 року, реєстраційний номер 12741020000008617. Статутний капітал ТОВ "Соломея АТ" складається з його майнового внеску, а саме нежилого приміщення №129,130, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр-т Металургів 69, вартістю 1900000 гривень. 16.11.2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі- продажу частки у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700, 0 гривень. Цим договором було передбачено, що продавець зобов'язується передати у власність покупця [PERSON] частку у статутному капіталі "Соломея АТ" в розмірі 80,3% статутного капіталу, а покупець зобов'язується сплатити її вартість в сумі 1525700 гривень. В момент підписання вказаного договору [PERSON] як покупець ніяких розрахунків з ним не проводив, пояснюючи тим, що сума договору складає більше 150000 гривень і згідно законодавства України розрахунки потрібно проводити в безготівковій формі, що може затягнутися на кілька днів. На підтвердження їх домовленості [PERSON] була підписана заява про передачу [PERSON] частки в розмірі 80,3% ТОВ "Соломея АТ", протокол загальних зборів засновників ТОВ "Соломея АТ" №3 від 16.11.2012 року про передачу частки у статутному капіталі, протокол загальних зборів засновників ТОВ "Соломея АТ" №4 від 17.11.2012 року про звільнення його з посади директора з 20.11.2012 року і призначення [PERSON] на посаду директора з 21.11.2012 року. 21.11.2012 року він виїхав з території України і з цього часу ніяких документів, пов'язаних з роботою ТОВ "Соломея АТ" йому не надавались, ним не підписувались, печатка та установчі документи знаходилисьу [PERSON] 21.11.2012 року [PERSON] зареєстрував у виконкомі Маріупольської міської ради Донецької області нову редакцію статуту ТОВ "Соломея АТ", згідно якої учасниками учасниками ТОВ "Соломея АТ" є [PERSON]-80,3% статутного капіталу та [PERSON]-19,7% статутного капіталу. Як йому стало відомо, у серпні 2014 року [PERSON] склав протокол загальних зборів засновників тов"Соломея АТ" №1 від 22.08.2014 року, згідно якого звільнив його з посади директора ТОВ "Соломея АТ" з 31.08.2014 року, підробивши його підпис у протоколі. Крім того, він не виплачує йому, як учаснику товариства прибуток за 2012 - 2014 роки. Так як [PERSON] не виконав умови договору купівлі- продажу і розрахунки з ним не провів, тобто навмисне ввів в оману для заволодіння його майном та всім прибутком, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представники позивача просили визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700, 0 гривень, укладений 16.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнати недійсною нової редакції Статуту ТОВ "Соломея АТ", яка була зареєстрована 21.11.2012 року у виконкомі Маріупольської міської ради Донецької області, реєстраційний номер 12741050001008617, визнати за ним право власності на частку у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700, 0 гривень. Вони посилались на те, що вищевказаний договір купівлі-продажу від 16.11.2012 року, який був наданий представником відповідача [PERSON], є підробним, так як складений у м. Маріуполь Донецької області 16.11.2012 року, але в цей день [PERSON] знаходився в м. Харкові і оформляв заяву у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа [PERSON], що в своїх запереченнях підтверджує представник відповідача. В заяві [PERSON] вказав, що не має претензій майнового і немайнового характеру до ТОВ "Соломея АТ", але в заяві не зазначено про те, що [PERSON] провів будь- які розрахунки з [PERSON] Даний договір купівлі-продажу повинен бути зареєстрований в реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, а в підробному договорі відповідач вказав місце реєстрації виконавчий комітет Луганської міської ради, хоча ТОВ "Соломея АТ" зареєстроване в [INFO]. Крім того договір не прошитий, не пронумерований, складається із двох аркушів, які відрізняються між собою шрифтом, форматом, розміщенням тексту. На першому аркуші підписи сторін відсутні, на другому аркуші підпис належить не [PERSON], що підтвердила експертиза. Твердження представника відповідача, що розрахунок за договором був проведений в готівковій формі невідповідає дійсності, так як суперечить законодавству України, ніяких розписок про отримання [PERSON] такої значної суми представник відповідача не надала. Також у договорі відсутня письмова згода дружини [PERSON] на відчуження їм корпоративних прав ТОВ "Соломея АТ". Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, зазначивши, що договір купівлі-продажу від 16.11.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідає усім вимогам і є законним, розрахунки з позивачем проведені в повному обсязі, про що зазначено в договорі, і підстав для визнання договору недійсним немає. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів справи 20.02.2012 року [PERSON] було створено ТОВ "Соломея АТ", юридична адреса:Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Металургів 69, прим.129,130, зареєстроване у виконкомі Маріупольської ради Донецької області 30.03.2012 року, реєстраційний номер 12741020000008617. Статутний капітал ТОВ "Соломея АТ" складається з майнового внеску учасника [PERSON], а саме нежилого приміщення №129,130, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр-т Металургів 69, вартістю 1900000 гривень, про що зазначено в статуті товариства (а.с.11-20), підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.55-56), протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Соломея АТ" (а.с.171). У відповідності до протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ "Соломея АТ" від 16.11.2012 року [PERSON] вирішив відступити із частки належного йому статутного капіталу ТОВ "Соломея АТ" у розмірі 100% частку у розмірі 80,3% [PERSON], розподілити статутний капітал наступним чином: [PERSON]-19,7% статутного капіталу, [PERSON]-80,3% статутного капіталу, затвердити статут ТОВ у новій редакції та провести державну реєстрацію змін, залишити директором ТОВ [PERSON] (а.с.9-10). 16.11.2012 року в м. Маріуполь Донецької області між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" в розмірі 80,3%, що становить 1525700 гривень. Цим договором було передбачено, що продавець зобов'язується передати у власність покупця [PERSON] частку у статутному капіталі "Соломея АТ" в розмірі 80,3% статутного капіталу, а покупець зобов'язується сплатити її вартість в сумі 1525700 гривень (а.с.84-85). Положеннями ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Представники позивача зазначають, що [PERSON] ввів в оману [PERSON], так як не мав наміру виконувати розрахунки за вказаним договором, а наданий представником відповідача [PERSON]договір є підробним. Дійсно, згідно наданих копій документів спірний договір купівлі-продажу складений у м. Маріуполь Донецької області 16.11.2012 року, але в цей день [PERSON] знаходився в м. Харкові і оформляв заяву у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.83) . Крім того твердження представників позивача, про те, що у вказаному договорі купівлі-продажу підпис належить не [PERSON], найшли підтвердження у висновку судово-почеркознавчої експертизи №10841 від 28.01.2016 року, яка була проведена на вимогу суду (а.с.64-74) Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Статтєю 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що він вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами) Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не підписував оспорюваний договір купівлі-продажу, а тому форма і зміст цього договору викликає сумніви у відповідності домовленостям між сторонами на момент укладання і волевиявленню позивача. Крім того, в п.2.1 оспорюваного договору зазначено, що розрахунки за цим договором здійснені у готівковій формі шляхом сплати покупцем означеної у п.1.5 цього Договору суми продавцю, яку він отримав від покупця повністю до підписання цього Договору, але вартість відчужуванї частки у статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ" у сумі 1525700 гривень зазначена в п.1.6 Договору. В пункті 5.3 Договору зазначено, що третій примірник надається державному реєстратору у виконкомі Луганської міської ради, хоча ТОВ "Соломея АТ" зареєстроване в [INFO]. Також представником відповідача не підтверджено факт проведення розрахунків з позивачем за вказаним договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, вимоги позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Соломея АТ", укладений 16 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON], і визнання за ним права власності на цю частку правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог щодо визнати недійсною нової редакції Статуту ТОВ "Соломея АТ", яка була зареєстрована 21.11.2012 року у виконкомі Маріупольської міської ради Донецької області, реєстраційний номер 12741050001008617, суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, так як у разі визнання договору недійсним, вважаються недійсними і усі документи, що були складені на підставі цього договору, а тому не потребують додаткового вирішення. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі-сплачену суму судового збору в розмірі 3654,0 грн. і витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи 11088,0 грн. На підставі ст.ст.203,215 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial