Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24 березня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 06 травня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 13738 гривень 91 копійка, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1938 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в розмірі 10625 гривень 49 копійок, штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 630 гривень 42 копійки, які в добровільному порядку відповідач не сплачує, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.49-50), відповідно до якої прохала розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місця проживання. Повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання в [ADDRESS], про що свідчать направлена рекомендованою кореспонденцією на її адресу повістка-виклик до суду, яка повернулися без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.34-36), в зв'язку з чим суд ухвалив розгляди справу за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 24 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.16-18), як позикодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений договір про надання банківських послуг без номеру, який складається зі заяви, підписаної позичальником, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжної краткою і Тарифів банку, за яким останній отримав кредит в сумі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00 % на місяць на суму залишку що підтверджується його підписом у заяві (а.с. 7-13). Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобов'язався погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобов'язань більше ніж 120 днів відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 вищезазначених Правил, договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання. якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк. Відповідач [PERSON], в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав належним чином, в зв'язку з чим станом на 06 травня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 13738 гривень 91 копійка, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1938 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в розмірі 10625 гривень 49 копійок, штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 630 гривень 42 копійки, що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.5-6), а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки. Таким чином аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved