Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати, який обґрунтовувало тим, що 29.07.2015 р. на території Російської Федерації мала місце ДТП за участю автомобіля ЗАЗ, ДРН [NUMBER] (далі - автомобіль ЗАЗ), винним у якій, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29.07.2015 р., визнано [PERSON] , який керував автомобілем, та на місці ДТП пред`явив страховий сертифікат "Зелена картка" UA 045/9966444. Зазначений автомобіль ЗАЗ не був застрахований на дату ДТП та зазначений страховий сертифікат не діяв на дату скоєння ДТП та був виданий по відношенню до іншого транспортного засобу, ніж той, яким керував відповідач. 21.01.2016 р. та 08.04.2016 р. МТСБУ, на підставі ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" (далі - Процедурні правила), видало накази № 444 та № 2768 про виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія", яка звернулась до позивача з гарантійними вимогами про відшкодування витрат від 08.12.2015 р. на суму 1 287, 94 євро та 10.03.2016 р. на суму 295, 51 євро, заподіяних потерпілим особам внаслідок ДТП, що мала місце 29.07.2015 р. з вини відповідача, про виплату зазначених сум. 25.01.2016 р. та 15.04.2016 р. МТСБУ провело виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія" зазначених сум, що на день сплати за курсом НБУ складало 43 038 грн. 87 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати в порядку регресу в сумі 43 038 грн. 87 коп., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути без участі їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у т.ч. і шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 24.07.2015 р. о 12 год. на автодорозі при виїзді з м. Бронниця Московської області Російської Федерації сталась ДТП за участю автомобіля ЗАЗ Ланос, ДРН [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2015 р., був визнаний винним у даній ДТП та на нього було накладене стягнення у виді штрафу. Щодо визначення позивачем саме 29.07.2015 р. датою ДТП, суд звертає увагу на нечітке зазначення в деяких копіях наданих суду документів дати ДТП, з яких вбачається, що ДТП трапилась чи 24.07.2015 р. чи 29.07.2015 р., але з системного аналізу усіх письмових доказів по справі вбачається, що ДТП сталась саме 24.07.2015 р. На місці ДТП [PERSON] пред`явив картку міжнародного автомобільного страхування (страховий сертифікат "Зелена картка") UA 045/ 9966444 , виданий 17.10.2014 р. PJSC "UTICO". Встановлено, що автомобіль ЗАЗ не був застрахований на дату ДТП та зазначений страховий сертифікат не діяв на дату скоєння ДТП та був виданий по відношенню до іншого транспортного засобу, ніж той, яким керував відповідач. До МТСБ від ОСАО "РЕСО-Гарантія" на підставі Процедурних правил надійшли гарантійні вимоги № RU-169948 від 08.12.2015 р. на суму 1 287, 94 євро та № RU-169949 від 10.03.2016 р. на суму 295, 51 євро про відшкодування витрат, заподіяних потерпілим особам внаслідок ДТП, що мала місце 24.07.2015 р. з вини відповідача, про виплату зазначених сум. МТСБУ 25.01.2016 р., згідно платіжного доручення від 21.01.2016 р. № 2270, відповідно до наказу від 21.01.2016 р. № 444, провело виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія" 1 287, 94 євро, що за курсом НБУ на день сплати становить 34510 грн. 83 коп. 15.04.2016 р., згідно платіжного доручення від 15.04.2016 р. № 2319, відповідно до наказу від 08.04.2016 р. № 2768, МТСБУ провело виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія" 295, 51 євро, що за курсом НБУ на день сплати становить 8528 грн. 04 коп. Всього МТСБУ провело виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія" 1 583, 43 євро, що за курсом НБУ на день сплати становить 43 038 грн. 87 коп. У п. 39.1 та 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є: забезпечення членства України в міжнародній системі автомобільного страхування "Зелена картка" та виконання загальновизнаних зобов`язань перед уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи; МТСБУ, відповідно до положень ст. 2 Процедурних правил, - професійна організація, яка є членом Ради Бюро, тобто є страховиком, що є членом Бюро. Рада Бюро - це орган, до якого мають належати усі Бюро і який є відповідальним за адміністрування та функціонування міжнародної системи страхування авто цивільної відповідальності (відома під назвою система «Зелена Картка»). Відповідно то ст. 5 Процедурних правил до вимоги про відшкодування включаються: 1.1. суми, сплачені як відшкодування потерпілим особам, відповідно до взаємної домовленості або судового наказу; 1.2. суми, сплачені за зовнішніми послугами при розгляді та врегульовані кожної претензії, та всі витрати, які були понесені з метою вчинення необхідних юридичних дій, і які б були сплачені при таких обставинах страховиком, заснованим у країні ДТП; 1.3. гонорар за врегулювання для покриття всіх інших видатків відповідно до правил, затверджених Радою Бюро. Згідно ст. 9 Процедурних правил будь-яка «Зелена картка», пред`явлена у країні щодо території якої вона може діяти, і яка сприймається як така, що видана з дозволу Бюро, має бути гарантована таким Бюро, навіть якщо така картка є фальшивою, не правочинною або зміненою у незаконний спосіб. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина 1 ст. 1166 ЦК України зазначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 та 3 ч. 1 ст. 1188 ЦУ України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Судом встановлено, що взаємовідносини у сфері міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" врегульовані безпосередньо Процедурними Правилами, прийнятими Радою Бюро на Генеральній Асамблеї 30.05.2002 р. (зміненими 29.05.2008 р.), та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до положень п. 10.3 ст. 10 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах. Положенням п. 40.1 та 40.2 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ. У разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат "Зелена картка" та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі. Частина 1 ст. 1191 ЦК України визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved