Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, зазначивши наступне. 05.10.2010 року відповідачі, за попередньою домовленістю, з метою крадіжки його майна, проникли через балкон до квартири [ADDRESS], звідки викрали його речі на загальну суму 13420 грн. Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.10.2011 року відповідачі були визнані винними у скоїнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. На даний час відповідачі відбули покарання, однак збітки йому не відшкодували. У результаті скоєного відповідачами злочину, йому була завдана матеріальна і моральна шкода, яка полягає у сильному психологічному потрясінні після втрати особистих речей. Моральну шкоду, завдану йому діями відповідачів, він оцінює в розмірі 3000 грн. Просить стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13420 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. солідарно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду аналогічні пояснення по суті заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач пропустив строк звернення до суду .Вважає, що оскільки під варту його взяли 19.07.2011 року, з цієї дати необхідно рахувати строк позовної давності,який становить три роки. 19.07.2014 року строк позовної давності сплинув. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що оскільки він відбув покарання в місцях позбавлення волі, то він не повинен відшкодовувати шкоду. Крім того у неього немає грошових коштів на відшкодування шкоди. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову суду не надав, причин неявки суду не повідомив, про наслідки неявки був попереджений. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON] , перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази по справі в їх сукупності прийшов до наступного. Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.10.2011 року,який вступив в законну силу 18.10.2011 р., відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] були визнані винними у скоїнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України , позивач [PERSON] визнаний потерпілим ,сумісними діями відповідачів позивачу було завдано матеріальну шкоду на суму 13420 грн,13 грн. В даному вироку зазначено, що у позивача та потерпілої [PERSON] залишилося пальто чоловіче- вартістю 500 грн.,сукня в"язана -200 грн., покривало -50 грн.(копія вироку- а.с.3-7). В судовому засіданні позивач пояснив,що зазначені речі на суму 750 грн.залишился у нього. Таким чином матеріальна шкода ,завдана позивачу складає 12670 грн. Суд приходить до висновку ,що клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності є необгрунтованим з наступних підстав. Суд вважає, що початком спливу строку позовної давності є дата набрання законної сили вироком суду , яким встановлено вину відповідачів - 18.10.2011 року. Але навіть якщо вважати ,що сплив строку позовної давності почався з дати оголошення вироку -03.10.2011 року, то позивач також не пропустив цей строк, звернувшись до суду 18.09.2014 року. Відповідно до ст.61 ЦПК України , вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України ,особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Оскільки згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 12670 грн .солідарно , оскільки дана шкода була завдана, внаслідок вчинення закінченого злочину, тобто діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України та встановленого вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 03 жовтня 2011р. Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю,відшкодувається особою ,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків .встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд враховує негативні наслідки вчиненого злочину внаслідок чого позивачу було завдано моральну шкоду і вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача 400 грн.моральної шкоди. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином підлягають частковому задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь держави по 162,40 грн. судового збору відповідно до вимог ч.2 ст.88 ЦПК України.. На підставі викладеного,

Outcome: partial