Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просив зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» (далі - ТОВ «Донуглепоставка») провести перерахунок заробітної плати підземного прохідника 4 розряду за фактично відпрацьований робочий час, згідно з погодинною тарифною ставкою, та стягнути з ТОВ «Донуглепоставка» невиплачену заробітну плату, у тому числі за листками непрацездатності та за відпустки, за період з 26 червня 2014 року по 08 травня 2016 року в сумі 15137 грн 65 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що, провівши власний розрахунок, вважає, що заробітна плата за час роботи не донарахована і виплачена не в повному обсязі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» на користь [PERSON] донараховану заробітну плату до тарифної ставки прохідника 4 розряду за весь період роботи в сумі 9168 грн. 82 коп., донараховану суму по листкам непрацездатності в розмірі 2788 грн. 77 коп., донараховані відпускні в сумі 3180 грн. 06 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначає, що ухвалюючи рішення, суд не застосував до спірних відносин статтю 5 Закону України «Про оплату праці», згідно з якою організація оплати праці здійснюється на підставі колективних договорів. Суд не урахував відсутність підстав для доплати за тарифною системою оплати праці, оскільки визначення підприємством тієї чи іншої системи оплаті праці - це право роботодавця і що заробітна плата [PERSON] нараховувалась за відрядно-преміальною системою оплати праці відповідно до Положення про організацію заробітної плати на ТОВ «Донуглепоставка». Крім того, суд не дав оцінки пропуску позивачем строку для звернення з заявою до суду. У судовому засіданні представник товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» [PERSON] підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності; у попередньому судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони з 26 червня 2014 року по 08 травня 2016 року перебували у трудових правовідносинах. Відповідач проводив нарахування заробітної плати за відрядно-преміальною системою оплати праці, що призвело до недонарахування 9168 грн 82 коп. зарплати до погодинного тарифу, 2788 грн 77 коп. за листками непрацездатності та 3180 грн 06 коп. за дні відпустки. Перевіривши під час розгляду справи в апеляційному порядку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного висновку. Положеннями ст. 94 КЗпП України, статей 1, 2, 4 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. До складу заробітної плати входить: 1) основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників; 2) додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Згідно із частиною першою ст. 15 Закону «Про оплату праці» та частинами першою, другою ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників на підприємствах, в установах і організаціях здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці, яка може проводитися як за результатами індивідуальних, так і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою статті 97 КЗпП України та частиною першою ст. 15 Закону «Про оплату праці». Статтями 21, 22 Закону № 108/95-ВР працівникам гарантовано право на оплату їх праці на підставі укладеного трудового договору відповідно до актів законодавства і колективного договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Зміст зазначених норм права свідчить про те, що заробітна плата працівникові госпрозрахункового підприємства виплачується за фактично виконану роботу відповідно до встановлених ставок чи відрядних розцінок з урахуванням норми часу і виробітку в межах певної частини доходу підприємства, нарахування якої може бути проведено як за результатами індивідуальних, так і колективних робіт відповідно до умов колективного договору. При відрядній формі оплати праці розмір основної заробітної плати визначається обсягом виконаної роботи, що відбивається у відрядному наряді. У справі, що переглядається, установлено, що [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» з 26 червня 2014 року учнем прохідника підземного з повним робочим днем у шахті; з 29 серпня 2014 року - прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті з погодинною тарифною ставкою 33 грн 71 коп. Наказом від 10 травня 2016 року № 33-к звільнений за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України з 08 травня 2016 року (ас. 12-16, 45-47). Колективним договором Товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» на 2006-2008 роки, зареєстрованого міськвиконкомом 22 березня 2007 року за №235, передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних і компенсаційних гарантійних виплат встановлюються згідно затвердженому на підприємстві «Положенню про організацію заробітної плати у ТОВ «Донуглепоставка». Відповідно до пункту 2.1 Положення про організацію заробітної плати у ТОВ «Донуглепоставка», що було затверджено 23 листопада 2006 року директором підприємства та узгоджено представником трудового колективу, оплата праці працівників підприємства здійснюється за відрядно-преміальною та погодинно-преміальною системами оплати праці. Категорії та групи працівників, для яких застосовується та чи інша система оплата праці визначаються керівником відокремленого підрозділу за узгодженням з представником трудового колективу. Перелік професій робітників, оплачуваних за погодинно-преміальною та відрядно-преміальною системами оплати праці, наведено в Додатку 2.1, зокрема до професії прохідника застосовується відрядно-преміальна система оплати праці. Отже, оплата праці [PERSON], який працював прохідником, здійснювалась за відрядно-преміальною системою. Як вбачається з особової картки працівника, при прийомі на роботу позивач був ознайомлений, зокрема з правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, що підтверджується його особистим підписом (ас. 48зв.). Тобто, [PERSON] був обізнаний з тим, що до професії прохідника застосовується відрядно-преміальна система оплати праці. Закінчення встановленого колективним договором строку його чинності не означає, що він автоматично втрачає юридичну силу. Колективний договір продовжує діяти, поки сторони не укладуть новий колективний договір або не переглянуть (не внесуть доповнення і зміни) в чинний колективний договір. Установлено, що у спірний період трудовий колектив встановив [PERSON] у серпні, жовтні, грудні 2015 року, березні, квітні 2016 року коефіцієнт трудової участі 0,7; у листопаді 2015 року - 0,8; в інші місяці - 1,0 (ас. 213-228). Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Проте суд попередньої інстанції, визначаючи розмір недоотриманої позивачем заробітної плати, не навів розрахунок недоотриманої заробітної плати, з урахуванням фактичної трудомісткості (табелів обліку використання робочого часу) та встановленого КТУ, а взяв за основу розрахунок недоотриманої заробітної плати, який наданий позивачем. Так, апеляційний суд установив, що за період з липня 2014 року по день звільнення [PERSON] останньому не донараховано до тарифу загалом 8735 грн 24 коп. без нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору: 2014 рік: липень - 1720 грн 22 коп. = (33 грн 71 коп. х 138 год.) х 0,75 - 1768 грн 77 коп.; вересень - 1939 грн 72 коп. = 33 грн 71 коп. х 132 год. - 2510 грн ; жовтень - 1205 грн 52 коп. = 33 грн 71 коп. х 96 год. - 2030 грн 64 коп.; листопад - 258 грн 76 коп. = 33 грн 71 коп. х 120 год. - 3786 грн 44 коп.; грудень - 536 грн 49 коп. = 33 грн 71 коп. х 72 год. - 2427 грн 12 коп.; 2015 рік: квітень - 1512 грн 48 коп. = 33 грн 71 коп. х 114 год. - 2330 грн 46 коп.; травень - 276 грн 06 коп. = 33 грн 71 коп. х 108 год. - 3364 грн 62 коп.; червень - 408 грн 82 коп. = 33 грн 71 коп. х 18 год. - 197 грн 96 коп.; серпень - 219 грн 64 коп. = (33 грн 71 коп. х 30 год.) х 0,7 - 488 грн 27 коп.; вересень - 201 грн 77 коп. = 33 грн 71 коп. х 36 год. - 1011 грн 79 коп. ; жовтень - 102 грн 34 коп. = (33 грн 71 коп. х 24 год.) х 0,7 - 463 грн 99 коп.; листопад - 209 грн 67 коп. = (33 грн 71 коп. х 66 год.) х 0,8 - 1570 грн 22 коп.; грудень - 143 грн 75 коп. = (33 грн 71 коп. х 30 год.) х 0,7 - 564 грн 16 коп. Вимоги про стягнення недонарахованої заробітної плати до тарифу за березень, квітень 2016 року не підлягають задоволенню, оскільки за цей період позивачеві обчислено 2042 грн 50 коп. і 1039 грн 39 коп. відповідно, тобто у більшому розмірі, ніж мало бути обчислено з урахуванням встановленого коефіцієнта трудової участі 0,7 (Ш-2016 - 1982 грн 15 коп. = (33 грн 71 коп. х 84 год.) х 0,7; ІУ-2016 - 849 грн 49 коп. = (33 грн 71 коп. х 36 год.) х 0,7). Правове регулювання надання допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам здійснюється відповідно до норм України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105) у редакції Закону України від 28.12.2014 № 77-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці". Статтею 19 Закону № 1105 визначено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Аналогічні положення містила стаття 4 Закону від 18.01.2001 № 2240-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", який був чинним до 01 січня 2015 року. Установлено, що відповідач нарахував і виплатив позивачеві допомогу з тимчасової непрацездатності, а саме: з 23 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року (листок непрацездатності АВС № 382074) - 888 грн 23 коп.; з 22 грудня 2014 року по 19 січня 2015 року (листок непрацездатності АВС № 313691) - 3295 грн 44 коп.; з 06 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року (листок непрацездатності АГУ № 339437) - 2145 грн 91 коп.; з 16 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року (листок непрацездатності АГТ № 566020) - 674 грн 30 коп.; з 18 грудня 2015 року по 08 січня 2016 року (листок непрацездатності АГТ № 548139) - 1432 грн 20 коп.; з 09 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року (листок непрацездатності АГТ № 566736) - 1464 грн 48 коп. (ас. 57). Внаслідок недонарахування [PERSON] певних сум до тарифної ставки утворилась недоплата у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в загальній сумі 2751 грн 91 коп.: з 23 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року - 406 грн 66 коп. (07.2014 - 3728 грн 07 коп. (2007 грн 85 коп. + 1720 грн 22 коп.) 23 дн., 08.2014 - 3247 грн 35 коп. 18 дн., 09.2014 - 4678 грн 57 коп. (2738 грн 69 коп. + 1939 грн 72 коп.) 22 дн., тобто 11653 грн 99 коп./63 дн.= 184 грн 98 коп. х 7 дн. - 888 грн. 23 коп.); з 22 грудня 2014 року по 19 січня 2015 року - 1190 грн 62 коп. (07.2014 - 3728 грн 07 коп. (2007 грн 85 коп. + 1720 грн 22 коп.) 23 дн., 08.2014 - 3247 грн 35 коп. 18 дн., 09.2014 - 4678 грн 57 коп. (2738 грн 69 коп. + 1939 грн 72 коп.) 22 дн., 10.2014 - 3402 грн 48 коп. (2196 грн 96 коп. + 1205 грн 52 коп.) 16 дн., 11.2014 - 4253 грн 10 коп. (3994 грн 34 коп. + 258 грн 76 коп.) 20 дн., тобто 19309 грн 57 коп./99 дн.=195 грн 05 коп. х 23 дн. - 3295 грн 44 коп.); з 06 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року - 539 грн 20 коп. (08.2014 - 3247 грн 35 коп. 18 дн., 09.2014 - 4678 грн 57 коп. (2738 грн 69 коп. + 1939 грн 72 коп.) 22 дн., 10.2014 - 3402 грн 48 коп. (2196 грн 96 коп. + 1205 грн 52 коп.) 16 дн., 11.2014 - 4253 грн 10 коп. (3994 грн 34 коп. + 258 грн 76 коп.) 20 дн., 12.2014 - 2551 грн 86 коп. (2015 грн 37 коп. + 536 грн 49 коп.) 12 дн., 01.2015 - 1488 грн 59 коп. 7 дн., тобто 19621 грн 95 коп./95 дн.= 206 грн 55 коп. х 13 дн. - 2145 грн 91 коп.); з 16 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року - 109 грн 15 коп. (11.2014 - 4253 грн 10 коп. (3994 грн 34 коп. + 258 грн 76 коп.) 20 дн., 12.2014 - 2551 грн 86 коп. (2015 грн 37 коп. + 536 грн 49 коп.) 12 дн., 01.2015 - 1488 грн 59 коп. 7 дн., 02.2015 - 19 дн., 03.2015 - 3199 грн 50 коп. 31 дн., 04.2015 - 4360 грн 40 коп. (2847 грн 92 коп. + 1512 грн 48 коп.) 30 дн., 05.2015 - 4214 грн 16 коп. (3938 грн 31 коп. + 276 грн 06 коп.) 31 дн., 06.2015 - 637 грн 97 коп. (229 грн 15 коп. + 408 грн 82 коп.) 30 дн., 07.2015 - 17 дн., 08.2015 - 759 грн 88 коп.(540 грн 24 коп. + 219 грн 64 коп.) 31 дн., 09.2015 - 1275 грн 93 коп.(1074 грн 16 коп. + 201 грн 77 коп.) 30 дн., 10.2015 - 2485 грн 67 коп.(2383 грн 33 коп. + 102 грн 34 коп.) 31 дн., тобто 25227 грн 03 коп./322 дн.= 78 грн 34 коп. х 10 дн. - 674 грн 30 коп.); з 18 грудня 2015 року по 08 січня 2016 року - 256 грн 07 коп. (12.2014 - 2551 грн 86 коп. (2015 грн 37 коп. + 536 грн 49 коп.) 12 дн., 01.2015 - 1488 грн 59 коп. 7 дн., 02.2015 - 19 дн., 03.2015 - 3199 грн 50 коп. 31 дн., 04.2015 - 4360 грн 40 коп. (2847 грн 92 коп. + 1512 грн 48 коп.) 30 дн., 05.2015 - 4214 грн 16 коп. (3938 грн 31 коп. + 276 грн 06 коп.) 31 дн., 06.2015 - 637 грн 97 коп. (229 грн 15 коп. + 408 грн 82 коп.) 30 дн., 07.2015 - 17 дн., 08.2015 - 759 грн 88 коп.(540 грн 24 коп. + 219 грн 64 коп.) 31 дн., 09.2015 - 1275 грн 93 коп.(1074 грн 16 коп. + 201 грн 77 коп.) 30 дн., 10.2015 - 2485 грн 67 коп.(2383 грн 33 коп. + 102 грн 34 коп.) 31 дн., 11.2015 - 1894 грн 24 коп.(1684 грн 57 коп. + 209 грн 67 коп.) 20 дн., тобто 22868 грн 41 коп./298 дн.= 76 грн 73 коп. х 22 дн. - 1432 грн 20 коп.); з 09 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року - 250 грн 21 коп. (01.2015 - 1488 грн 59 коп. 7 дн., 02.2015 - 19 дн., 03.2015 - 3199 грн 50 коп. 31 дн., 04.2015 - 4360 грн 40 коп. (2847 грн 92 коп. + 1512 грн 48 коп.) 30 дн., 05.2015 - 4214 грн 16 коп. (3938 грн 31 коп. + 276 грн 06 коп.) 31 дн., 06.2015 - 637 грн 97 коп. (229 грн 15 коп. + 408 грн 82 коп.) 30 дн., 07.2015 - 17 дн., 08.2015 - 759 грн 88 коп.(540 грн 24 коп. + 219 грн 64 коп.) 31 дн., 09.2015 - 1275 грн 93 коп.(1074 грн 16 коп. + 201 грн 77 коп.) 30 дн., 10.2015 - 2485 грн 67 коп.(2383 грн 33 коп. + 102 грн 34 коп.) 31 дн., 11.2015 - 1894 грн 24 коп.(1684 грн 57 коп. + 209 грн 67 коп.) 20 дн., 12.2015 - 759 грн 88 коп.(616 грн 13 коп. + 143 грн 75 коп.) 14 дн., тобто 21076 грн 43 коп./295 дн. + 71 грн 45 коп. х 24 дн. - 1464 грн 48 коп.). Згідно зі статтею 2 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР "Про відпустки", статтею 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться згідно з пунктами 2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. У справі, що переглядається, встановлено, що [PERSON] за час роботи у відповідача щорічні відпустки надавалися у березні 2015 року тривалістю 33 дні, у жовтні 2015 року - 24 дні; у квітні-травні 2016 року - 28 днів (ас. 56). У зв'язку з недонарахуванням позивачеві оплати праці за основними відрядними розцінками утворилася недоплата за час щорічної відпустки. Так, виплата за час щорічної відпустки у березні 2015 року склала 3519 грн 45 коп. замість 4604 грн 95 коп., тобто недоплата дорівнює 1085 грн 50 коп.: (07.2014 - 3728 грн 07 коп. (2007 грн 85 коп. + 1720 грн 22 коп.), 08.2014 - 3247 грн 35 коп., 09.2014 - 4678 грн 57 коп. (2738 грн 69 коп. + 1939 грн 72 коп.), 10.2014 - 3402 грн 48 коп. (2196 грн 96 коп. + 1205 грн 52 коп.), 11.2014 - (4253 грн 10 коп. (3994 грн 34 коп. + 258 грн 76 коп.)) + (888 грн 23 коп. + 406 грн 66 коп.), 12.2014 - 2551 грн 86 коп. (2015 грн 37 коп. + 536 грн 49 коп.), 01.2015 - 1488 грн 59 коп. + (3295 грн 40 коп. + 1190 грн 62 коп.), 02.2015 - (539 грн 20 коп. + 2145 грн 91 коп. )) - 31816 грн 04 коп./228 к. дн. х 33 дн. = 4604 грн 95 коп. Оплата щорічної відпустки у жовтні 2015 року склала 1877 грн 76 коп. замість 2250 грн 02 коп., тобто недоплата - 372 грн 27 коп.: (10.2014 - 3402 грн 48 коп. (2196 грн 96 коп. + 1205 грн 52 коп.), 11.2014 - 4253 грн 10 коп. (3994 грн 34 коп. + 258 грн 76 коп.)) + (888 грн 23 коп. + 406 грн 66 коп.), 12.2014 - 2551 грн 86 коп. (2015 грн 37 коп. + 536 грн 49 коп.), 01.2015 - 1488 грн 59 коп. + (3295 грн 40 коп. + 1190 грн 62 коп.), 02.2015 - (539 грн 20 коп. + 2145 грн 91 коп. ), 03.2015 - 4604 грн 95 коп., 04.2015 - 4360 грн 40 коп. (2847 грн 92 коп. + 1512 грн 48 коп.), 05.2015 - 4214 грн 16 коп. (3938 грн 31 коп. + 276 грн 06 коп.), 06.2015 - 637 грн 97 коп. (229 грн 15 коп. + 408 грн 82 коп.), 07.2015 - , 08.2015 - 759 грн 88 коп.(540 грн 24 коп. + 219 грн 64 коп.), 09.2015 - 1275 грн 93 коп.(1074 грн 16 коп. + 201 грн 77 коп.)) - 31875 грн 34 коп./340 к. дн. х 24 дн. = 2250 грн 02 коп. За час щорічної відпустки у квітні-травні 2016 року сплачено 2048 грн 48 коп. замість 2462 грн 22 коп., у зв'язку з цим недоплата дорівнює 415 грн 74 коп.: (04.2015 - 4360 грн 40 коп. (2847 грн 92 коп. + 1512 грн 48 коп.), 05.2015 - 4214 грн 16 коп. (3938 грн 31 коп. + 276 грн 06 коп.), 06.2015 - 637 грн 97 коп. (229 грн 15 коп. + 408 грн 82 коп.), 07.2015 - , 08.2015 - 759 грн 88 коп.(540 грн 24 коп. + 219 грн 64 коп.), 09.2015 - 1275 грн 93 коп.(1074 грн 16 коп. + 201 грн 77 коп.), 10.2015 - 2485 грн 67 коп.(2383 грн 33 коп. + 102 грн 34 коп.) + 372 грн 27 коп.; 11.2015 - 1894 грн 24 коп.(1684 грн 57 коп. + 209 грн 67 коп.), 12.2015 - 759 грн 88 коп.(616 грн 13 коп. + 143 грн 75 коп.), 01.2016 - 1432 грн 20 коп. + 256 грн 07 коп.; 02.2016 - 7451 грн 67 коп. + 250 грн 21 коп.; 03.2016 - 2188 грн 03 коп.) - 28338 грн 58 коп./322 к. дн. х 28 дн. = 2462 грн 22 коп. Відтак загальний розмір недоплати за час щорічної відпустки, що була надана підприємством, складає 1873 грн 51 коп. (1085 грн 50 коп. + 372 грн 27 коп. + 415 грн 74 коп.). Ураховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але на порушення вимог закону належним чином не перевірив розрахунки позивача, судове рішення слід змінити і стягнути з ТОВ «Донуглепоставка» на користь [PERSON] недонараховані 8735 грн 24 коп. заробітної плати, 2751 грн 91 коп. допомоги по тимчасовій непрацездатності, 1873 грн 51 коп. за час щорічної відпустки. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду щодо порушення права позивача на оплату праці, оскільки судом установлений факт нарахування заробітної плати без урахування протоколів засідання робочої ради дільниці ПР-2 щодо розподілу КТУ серед робітників. Питання щодо застосування позовної давності вирішено судом відповідно до закону і рішення Конституційного Суду України від 15 січня 2013 року № 8-рп/2013, яке є обов'язковим. Відповідно до вимог частини п'ятої ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Отже, стягнути з ТОВ «Донуглепоставка» у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн за вимогами майнового характеру. З позивача, який згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, стягується у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн за вимогами немайнового характеру.

Outcome: partial