Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] 20607грн.84коп. кредитної заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2010 року. Позивач ствердив, що передав позичальнику 3200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під тридцять відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, на зворотнє зобов"язання повернути кредит та сплатити відсотки, а також інші передбачені платежі.\~Заборгованість, яка утворилася через неналежне виконання відповідачем прийнятих, обрахована станом на 31 грудня 2015 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з"явився, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши про підтримання позовних вимог. У судовому засіданні відповідач поз визнав повністю. Пояснив, що кредитний договір укладав, з умовами кредитування ознайомився в повному обсязі. Заборгованість платежів утворилася через те, що не контролював виплати, які провадилися членами його сім"ї. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, додані до позовної заяви, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 липня 2010 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом із довідкою про умови кредитування, Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит у розмірі 3200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строком дії, що відповідає строку дії картки, погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів. За п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів визначена п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у виді сплати штрафу 500грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням начислених і прострочених процентів і комісій. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі базової процентної ставки по договору/30 - нараховується за кожен день прострочки кредита та 1% від заборгованості, але не менше 30грн. на місяць, що нараховується один раз на місяць за прострочки по кредиту чи процентам п"ять і більше днів, при виникнення про строчки на суму більше 50грн. Пільговий період нарахування процентів по ставці 0.01% річних, розміри комісії, строки внесення платежів знайшли відображення у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" (а.с.8-32). Відповідач, за отримання кредитних коштів, прийняті по договору зобов'язання, не виконав. Погашення по кредитному договору проводив частково, останній платіж мав місце у липня 2013 року. Заборгованість у 20607грн.84коп. визначена станом на 31 грудня 2015 року і складається із заборгованості за кредитом - 3076,06грн., по процентам - 13374,26грн., пені та комісії - 2700грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 957,52грн. процентної складової (а.с.5-6). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, який є чинним, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд визнає позовну заяву підлягаючою задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування стороні позивача судових витрат у розмірі сплаченого судового збору - 1378грн. (а.с.1).

Outcome: approved