Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 12.12.2014 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач працює неофіційно, отримує дохід, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, а тому не в змозі сама утримувати їх спільну із відповідачем дитину та себе. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання як дружини 300 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Враховуючи те, що позивачка скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання позивачки і розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, хоча про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст. 224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьком дитини є відповідач [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 39. Дитина проживає біля матері [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки та дружини не надає. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є сімейними, а відтак регулюються нормами Сімейного кодексу України. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (пункт 17), за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Зі змісту ч.2 та ч.4 ст. 84 СК України випливає, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що доньці [PERSON], [INFO] ще не виповнилось три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини та на її утримання. Відповідно до ст. 80, ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. При цьому суд має врахувати обставини, що наведені в ст.182 СК України. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1, 2 ст. 184 СК України). У разі, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має неофіційний заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, про що вказує відсутність заперечень з його сторони. З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, що наведені у ст.182 СК України, суд дійшов до переконання, що відповідач, будучи працездатною особою, отримуючи мінливий, нерегулярний дохід, спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 300 гривень щомісячно на утримання дружини до досягнення трирічного віку донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст.84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір. Зі статті 4 Закону України "Про судовий збір" слідує, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюються в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, що становить 551.20 грн. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Таким чином, оскільки позивач, яка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", звернулася до суду з позовною заявою в якій об'єднала дві самостійних вимоги немайнового характеру, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102,40 грн. (551.20 грн.+ 551.20 грн.). На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.79, 80, 84 ч.2, 181, 182, 183, 191 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved