Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом першої черги її право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,58 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,09 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка передавалася спадкодавцю [PERSON] у приватну власність згідно виписки з рішення Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 24.02.1995 року № 2/1, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Мотивує свій позов тим, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. [PERSON] є його спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину. Враховуючи вищенаведене, позивач просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бужанівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса від 22 жовтня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. З довідки Бужанівської сільської ради № 842 від 12.09.2018 року вбачається, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Після його смерті спадкоємцем за законом є дочка, [PERSON]. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до виписки з рішення Бужанівської сільської ради від 24 лютого 1995 року № 2/1 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність", [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,58 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,09 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON] входять вказані вище земельні ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON]., як спадкоємець за законом після померлого [PERSON], має право на спадкування його майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім'я в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved