Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 001-16065-250113 від 25.01.2013, внаслідок чого на 14.05.2021 утворилася заборгованість у сумі 15222,09 грн, яка складається із: 8529,64 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 4265,64 грн прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн пеня за прострочення зобов`язання, 757,85 грн 3% річних, 1668,96 грн інфляційні втрати. Вказано, що кредитний договір укладено відповідачем із ПАТ "Дельта Банк", а надалі позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором за договором факторингу. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2270,00 грн. Ухвалою суду від 01.06.2021 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвал суду від 01.06.2021, позовних заяв з додатками. Позивач представника у судові засідання не направляв, клопотав розглянути справу за відсутності свого представника, позов підтримує. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, судове повідомлення отримано ним особисто 12.06.2021 (а.с. 23, 24); не подав відзив або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача і відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта Банк", як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 001-16065-250113 щодо надання кредиту у сумі 8529,64 грн. Кредит надається на строк 24\~місяці, розмір процентної ставки фіксований 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,00% в місяць, комісія за надання кредиту 8% від суми кредиту, що вказана в п. 6.2 частини 6, шляхом погашення заборгованості на рахунок №\~ [NUMBER] , щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 527,00 грн у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї Пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок згідно п. 2.7 частини 2 цієї Пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п. 2.4 Глави 2 Правил. Страховий платіж у сумі 1650,90 грн. (а.с. 10-11). Отже між первинним кредитором і відповідачем укладено кредитний договір (далі Договір). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 02.01.2021 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами №\~406/К, відповідно до якого до ТОВ "Росвен Інвест Україна" перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 001-16065-250113 від 25.01.2013 (а.с. 5-7). Вказані товариства є фінансовим установами (а.с. 8-9). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до змісту статті 1082\~ЦК\~України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Отже позивач ТОВ "Росвен Інвест Україна" правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від № 001-16065-250113 від 25.01.2013. У справі відсутні докази повернення [PERSON] коштів за Договором, починаючи із 25.01.2013. Заборгованість за кредитним договором № 001-16065-250113 від 25.01.2013 складає 15222,09 грн із яких: 8529,64 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 4265,64 грн сума прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн пеня за прострочення зобов`язання, 757,85 грн 3 % річних, 1668,96 грн інфляційні (а.с. 2). Такою вона є на думку позивача. Суд погоджується із стягненням заборгованості за тілом кредиту 8529,64 грн. Водночас у справі відсутні підстави для стягнення відсотків у сумі 4265,64 грн, оскільки п. 2.4 Договору розмір процентної ставки визначив 0,01 річних, процентна ставка є фіксованою, тобто 24 місяці від суми 8529,64 до 25.01.2015 складає двічі по 85,30 грн, а разом 170,60 грн. Доказу узгодження сторонами іншої процентної ставки, окрім як 0,01 % на рік, позивачем не надано. Тому суд зменшує відсотки до передбачених Договором до 170,60 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо нарахування 3 % річних, позивач визначив заборгованість станом на 14.05.2021. Прострочення за тілом кредиту за період 25.01.2015 по 14.05.2021 складає 2301 днів. 3 % річних за цей період складають 1613,15 грн (3 % / 365 * 2301 * 8529,64). Позов вказує на 3 % річних у розмірі 757,85 грн, тому суд задовольняє цю частину вимоги у межах позовних вимог. Щодо нарахування і стягнення інфляційних витрат, суд не може здійснити відповідний перерахунок або перевірку, оскільки позивачем на надано відповідних статистичних даних і не складено відповідний розрахунок. Ризик наслідків ненадання доказів процесуальний закон покладає на позивача. Відтак суд відмовляє у стягненні інфляційних втрат у сумі 1668,96 грн. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 001-16065-250113 від 25.01.2013. Станом на 14.05.2021 відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором на загальну суму 9458,09 грн, яка складається із: 8529,64 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками 170,60\~грн, 3 % річних 757,85 грн. і позов підлягає задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1410,44 грн (2270,00* 9458,09 /15222,09). На підставі викладеного,

Outcome: approved