Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Приватне Акціонерне Товариство «Українська пожежно страхова компанія» (надалі ПрАТ «УПСК») звернулось до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в сумі 10905 грн. 17 коп., а також судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 10 січня 2014 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено договір обовязковго страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/7114862), за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер 02 593 ОА, сплатити страхове відшкодування за шкоду , заподіяну третім особам. 18 липня 2014 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер 02 593 ОА, яким керував водій [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілю марки ВАЗ 21074 державний реєстраційний номер 01 374 ОЕ було завдано механічні пошкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні цієї дорожньо транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП . Відповідно до акту про страхове відшкодування № ОЦ/123/450/14/0495 від 06 лютого 2015 року, ПрАТ «УПСК» виплатило на користь власника пошкодженого в результаті ДТП автомобіля ВАЗ 21074 державний реєстраційний номер 01 374 ОЕ Малихіна [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10 905 грн. 17 коп. платіжним дорученням № [NUMBER] від 11 лютого 2015 року. Відповідно до пп. «г» 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування витрат шляхом подачі регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив дорожньо транспортну пригоду та не повідомив страховика про таку пригоду у строки та на умовах, визначених у пункті 33.1.2 п.33.1 ст. 33 цього Закону. Направлена на адресу відповідача письмова вимога про відшкодування збитків в порядку регресу залишена відповідачем без уваги. Тому він позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач - ПрАТ «УПСК» про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розглядс прави без його участі в судовому засіданні , позовні вимоги ПрАТ "УПСК" визнав в повному обсязі. Суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2014 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено договір обовязковго страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/7114862), за умовами якого ПрАТ "УПСК" взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер 02 593 ОА , сплатити страхове відшкодування за шкоду , заподіяну третім особам. Строк дії договору з 13 січня 2014 року до 13 січня 2015 року (а.с.8). 18 липня 2014 року о 14 годині 15 хвилин [PERSON] керував автомобілем марки ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер 025 93 ОА в м.Ізмаїлі Одеської області по пр.Суворова кут пр.Леніна, рухався по крайній правій смузі, виконуючи маневр повороту не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21074 державний реєстраційний номер 013 74 ОЕ, який рухався по крайній лівій смузі в тому ж напрямку. Під час ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2014 року по справі № 500/4702/14-п відповідач [PERSON] визнаний винуватим у порушенні Правил дорожнього руху та вчиненні дорожньо транспортної пригоди, притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.18). 05 серпня 2014 року потерпіла від дорожньо транспортної пригоди особа [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.11). Згідно звіту з оцінки транспортного засобу № 2897/973 від 07 вересня 2014 року , складеного ФОП [PERSON] (сертифікат № 12900/12, виданий Фондом державного майна України 30 січня 2012 року , дійсний до 30 січня 2015 року), та калькуляції № 432_2897 від 29 серпня 2014 року, складеної ФОП [PERSON], вартість матеріальної шкоди , спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу деталей автомобіля відповідає 11 415 грн. 17 коп. (а.с.19-29). Згідно акту про страхове відшкодування № ОЦ/123/450/14/0495, затвердженого 06 лютого 2015 року, вище зазначена дорожньо транспортна пригода визнана страховим випадком , розмір страхового відшкодування на користь [PERSON], з врахуванням безумовної франшизи, визначено в сумі 10 905 грн. 17 коп. (а.с.9). Ця сума страхового відшкодування виплачена позивачем [PERSON] за платіжним дорученням № [NUMBER] від 11 лютого 2015 року (а.с.10). 31 березня 2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне відшкодування збитків, заподіяних страховику в результаті виплати страхового відшкодування в сумі 10 905 грн. 17 коп. (а.с.6-7). Але ця вимога залишена відповідачем без уваги. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страхування є окремим видом зобов"язань. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стоороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до абзацу "г" пп. 38.1.1 п. 38.1 ст.38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону, згідно з яким, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Разом з тим, у п.п. 33.1.4. п.3.1 цього Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12.02.2014 р. у справі № 6-1цс14, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 ст. 33 та підпунктів 38.1 ст. 38 вказаного Закону, після внесених до них змін Законом України від 17.02.2011р. № 3045-V1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо - транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідач передбачене законом зобов'язання не виконав та не повідомив у встановленому порядку (письмово за відповідним зразком) страховика про дорожньо транспортну пригоду , що є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 10 905 грн. 17 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: approved