Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] пред'явила позов до суду шляхом подання позовної заяви, якою просить визнати за нею право власності на садовий будинок літ «А-1» розміром 3, 48 х10,93 кв.м., на 2 квартири, загальною площею 29,30 кв.м. та сарай літ «Б», а також на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0, 1000 га, кадастровий номер: [NUMBER], які розташовані в Харківській області, Харківському районі, [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог нею вказано, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. У передбачений законом шестимісячний термін позивач подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON][PERSON], подав заяву державному нотаріусу Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову від спадщини.08 квітня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та 27 лютого 2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти. Крім зазначеного майна після смерті її чоловіка залишилося також спадкове майно, яке складається з садового будинку літ „А-1", сараю літ. „Б" та земельної ділянки, на якій розташовані вказані будівлі, для ведення індивідуального садівництва площею 0.1000 га, що знаходяться у с. Черняки Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, [ADDRESS]. Відповідно до заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2010 року та Ухвали Харківського районного суду Харківської області про виправлення описок у рішенні від 19 травня 2017 року за [PERSON] визнано право власності на садовий будинок літ „А-1" розміром 3,48x10,3 кв.м., на 2 квартири, загальною площею 29,30 кв.м та сарай літ. „Б", які розташовані в Харківській області, Харківському районі, с.Черняки, [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради народних депутатів Харківського району Харківської області №344 від 23.07.1993, [PERSON] була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 0.1000 га чагарника в с. Черняки під індивідуальне садівництво. Також рішенням XXII сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 11 червня 2008 року надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації по передачі у приватну власність земельну ділянку в с. Черняки по [ADDRESS] для ведення садівництва. Згідно витягу з державного земельного кадастру № 687 від 25 березня 2009 року даній земельній ділянці, площею 0.1000 га, присвоєно кадастровий номер: [NUMBER]. Але за життя через хворобу [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на будинок та сарай та не встиг отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак фактично отримав майно у власність та відносився до нього як до свого. Тому оформлення спадщини нотаріальним шляхом є неможливим. Так, нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмолено у видачі свідоцтв про право на спадщину на садовий будинок №1, що знаходиться в с.Черняки Харківського району Харківської області по вулиці Черняківській та на земельну ділянку до нього зв'язку з тим, що немає правових підстав для видачі свідоцтв. Винесено відповідну постанову. У зв'язку з тим, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак свідоцтво про прийняття спадщини не було оформлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на відповідне майно, позивач звернулась з відповідним позовом до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 10 квітня 2018 року зазначені в ухвалі недоліки усунуті, а ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року задоволено заява позивача про звільнення її від сплати судового збору, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2018 року підготовче судове засідання у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті та витребувано у державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] відомості про те, хто звертався із заявами про прийняття чи про відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, який проживав за адресою: [ADDRESS], а також чи є відомості про складання заповіту від імені померлого та чи видавалися будь-кому свідоцтва про право на спадщину. 17 липня 2018 року судом отримано з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори відомості, які було витребувано на підставі ухвали суду від 25.06.2018. 22 лютого 2019 року позивач звернулась до суду із заявою про відмову від частини позовних вимог та закриття провадження у даній частині, а саме, щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0, 1000 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS] на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.03.2019 дана відмова прийнята судом та в даній частині провадження у справі закрито. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Від неї в матеріалах справи мається заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача у даній справі - Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, до суду надійшла заява за підписом т.в.о. сільського голови Агніщева К.А., в якій вказано, що сільська рада просить розглядати справу у відсутність її представника, а питання щодо задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до частини четвертої статті 75 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у який беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Так, судом встановлено, що згідно із заочним рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2010 року у справі №2-2894 2010 року, яке набрало законну силу, з урахуванням виправлень внесених на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2017 року, за [PERSON] визнано право власності на садовий будинок літ. «А-1» розміром 3,48х10,93 кв.м., на 2 квартири, загальною площею 29,00 кв.м. та сарай літ. «Б», які розташовані в [ADDRESS]. Проте, за життя померлий не встиг зареєструвати у встановленому законом порядку своє право власності на відповідне нерухоме майно. [INFO] року помирає [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], яке видане 02.06.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, на підставі актового запису №7461. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на момент смерті майна, зокрема, садового будинку літ. «А-1» розміром 3,48х10,93 кв.м., на 2 квартири, житловою площею 29,00 кв.м. та сарай літ. «Б», які розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до вимог частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно відомостей отриманих судом з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори за вих.№2231/01-16 від 07.07.2018, встановлено, що нотконторою після померлого [INFO] року [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], заведено спадкову справу №576/2012. Спадкоємцем, якому були видані свідоцтва про право на спадщину стала дружина померлого - [PERSON] Так, 27.02.2013 за р.№6-50 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти з відсотками та комісією до них, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0290 м.Харкова, в ТВБВ Ощадбанку №10020/0310 м.Харкова, а також 08.04.2013 за р.№6-74 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] Інших свідоцтв про право на спадщину держнотконторою не видавалось. За вимогами статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 квітня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №6-74, [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, успадкувала житловий будинок [ADDRESS] Також згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 лютого 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №6-50, [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, успадкувала грошові кошти з відсотками та компенсацією до них, що знаходиться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0290 м.Харкова та в ТВБВ Ощадбанку №10020/0310 м.Харкова. Проте, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2015 року, виданої державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючих документів на майно. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, вона була змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину у нотаріуса з причини відсутності правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадкового після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, існує негативний обов'язок з боку держави не втручатись у мирне володіння майном, шляхом визнання права власності на належну частку у спадковому майні в порядку спадкування за законом. З огляду на все викладене вище, позивач [PERSON], як єдиний спадкоємць першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкувала все належне останньому на момент смерті майно. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Приписами статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене та те, що спадкодавець з підстав, не заборонених законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає [PERSON] такою, що набула право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на садовий будинок літ. «А-1» розміром 3,48х10,93 кв.м., на 2 (дві) квартири, загальною площею 29,30 кв.м. та сарай літ. «Б», розташовані за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved