Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.12.2005 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником, якого згідно статуту є ПАТ КБ "ПриватБанк") та відповідачем було укладено договір №DNH4KP70020219, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3568,50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 11.06.2015 року має заборгованість в розмірі 78827,64 грн., від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 54751,49 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2013 року. Вимога, разом з неустойкою становить 25779,96 грн. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився повторно, причин неявки не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Крім того, його виклик в судове засідання на 14.12.2015 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 46 від 20 листопада 2015 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до заяви на отримання кредиту, 26.12.2005 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено договір №DNH4KP70020219, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 3568,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (далі «Умов») складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця. Умови надання споживчого кредиту, додані до матеріалів справи є документами до яких позичальник приєднується висловлюючи свою згоду з ними при оформленні заяви. Таким чином даний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, позичальник може запропонувати лише розмір ліміту та обрати один з продуктів банку, але приєднується до умов в цілому. Згідно п. 4.1 "Умов", за користування кредитом з дати укладення договору до дати погашення, позичальник сплачує відсотки в розмірі зазначеному у Тарифах та Заяві. Відповідно до п. 5.1 "Умов надання споживчого кредиту", банк має право нарахувати, а позичальник забов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15 від суми простроченого платежу. Пунктом 5.3 сторони визначили штраф при порушенні забов'язань в розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 11.06.2015 року заборгованість за договором становить 78827,64 грн., з яких: 3530,68 грн. - заборгованість за кредитом, 22291,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 53005,87 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, різниця між заборгованістю задоволеною судовим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2013 року становить - 24076,15 грн.; а також штрафи 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1203,81 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 23 вересня 2015 року за № 6-1206цс15, відповідно до якої, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Отже вимога кредитора про стягнення відсотків, та неустойки, які виникли після судового рішення є правомірною та обгрунтованою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved