Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.07.1998 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період їх перебування у шлюбі, [INFO], у них народився син [PERSON], батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, записаний відповідач. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося і в 2015 році він залишив сім'ю та став проживати окремо. Син залишився проживати з позивачем. З 01.01.2017 син навчається в Іллінецькому державному аграрному коледжі на денній контрактній формі навчання і планує навчатися до 01.07.2021. Вартість навчання становить 30010 грн., вартість першого курсу навчання - 6950 грн. У зв'язку з навчанням, син не працює, повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання та утримання сина не надає, хоча є працездатним, працює робітником ТОВ "Тульчинм'ясо", має пристойний заробіток. У зв'язку з цим, позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання - до 01.07.2021. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій позов не визнає, справу просить розглядати без його участі. Відповідач, також, надіслав на адресу суду письмові заперечення, у яких просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у зв'язку з тим, що має мінливий дохід, отримує мінімальний розмір заробітної плати, сплачує аліменти на іншого неповнолітнього сина. Крім того, на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку, яка є особою з інвалідністю першої групи та потребує стороньої допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.1999, виданого виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 2770 від 15.11.2017, син позивача [PERSON] - [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Згідно довідки за № 247/17 від 20.10.2017, виданої Іллінецьким державним аграрним коледжом [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання на умовах контракту, термін навчання з 01.09.2017 по 01.07.2021 (а.с. 5). Відповідно до довідки ТОВ "Тульчинм"ясо" №505 від 19.12.2017 відповідач [PERSON] працює у даному підприємстві на посаді вантажника складу, за період з червня 2017 по листопад 2017 року (шість місяців) йому нараховано заробітної плати в розмірі 19836,93, з якої стягнуто аліменти в розмірі 3296,40 грн., утримання 3868,20 грн., до видачі отримав 12672,33 грн. (а.с. 22). Згідно довідки Тульчинського районного Відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 299 від 26.12.2017 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до довідки акту огляду МСЕК № 529426 від 25.07.2013 мати відповідача - [PERSON], 1937 року народження, є особою з інвалідністю першої групи загального захворювання, безтерміново, потребує стороньої допомоги (а.с. 21), остання проживає разом з відповідачем за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд при вирішенні справи щодо стягнення аліментів, в тому числі і на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, враховує, зокрема, можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставин, а саме, що на утриманні позивача знаходиться повнолітній син, який продовжує навчання. Відповідач працює, отримує заробітну плату, яка є мінімальною, з якої стягуються аліменти на утримання іншого неповнолітнього сина [PERSON]. Також, на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку, яка з 2013 року є особою з інвалідністю першої групи та потребує стороньої допомоги. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що відповідач позбавлений фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, сплачує аліменти на утримання іншого неповнолітнього сина, має на утриманні матір - особу з інвалідністю першої групи. За викладених обставин та з огляду на те, що у судовому засіданні не доведено можливість відповідачем сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed