Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуВся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору на виконання робіт та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 листопада 2011 року він уклав договір з відповідачем на поставку та монтаж гелієвої установки для опалення будинку [PERSON] Відповідно до умов договору, позивач оплатив вартість обладнання та монтаж разом в сумі 32000,00 грн., а відповідач зобов"язався протягом 7 днів привезти обладнання та закінчити монтаж обладнання на будинку до 31.12.2011 р. У встановлений договором строк відповідач гелієву установку не привіз та не почав монтаж обладнання. В зв"язку з чим позивач вимушений звернутися до суду про розірвання договору на виконання робіт, просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за обладнання в розмірі 32 000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та витрати на правову допомогу та судові витрати разом в сумі 8 651,50 грн. В судовому засіданні предстанвик позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд винести заочне рішення в зв"язку з неявкою відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином - судовими повістками та через засоби масової інформації, заяв, клопотань до суду не надав. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 08/11 про поставку та монтаж гелієвої установки для опалення будинку [PERSON] Відповідно до договору та додатку № 1, виконавець [PERSON] зобов"язався протягом 7 днів привезти обладнання, а замовник [PERSON] зобов"язався сплатити вартість обладнання в розмірі 24 105,00 грн. та монтаж обладнання на будинку в сумі 8 650,00 грн. Як вбачається з розписки відповідача, він отримав від позивача 08.11.2011 року всю необхідну суму для купівлі обладнання та його монтажу у розмірі 32 000,00 грн. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд вважає, що з боку відповідача було істотне порушення умов договору купівлі-продажу, оскільки замовлена позивачем гелієва установка не була привезена та встановлена згідно умов договору. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань виконавець повинен сплатити замовнику борг, неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. У зв'язку з тим, що сума 32 000,00 грн. у добровільному порядку не сплачена, а замовлене обладнання не встановлене, то вона підлягає стягненню у судовому порядку. Отже, вимоги позивача про розірвання договору на виконання робіт та стягнення зі [PERSON] грошових коштів в розмірі 32 000,00 грн., та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. підлягають задоволенню та засновані на законі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 624, 651 ЦК України, ст.ст.3-5, 10 Закону України „Про захист прав споживачів,

Outcome: approved