Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

19 березня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування (а.с.6-8). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з трикімнатної квартири [ADDRESS], яка належала їй та її сину (брату позивача) [PERSON] (по 1/2 частці кожному) на підставі свідоцтва про право власності. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину у складі 1/2 частки зазначеної квартири прийняла мати позивача [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час його смерті проживала разом із ним, та за життя не оформила своїх спадкових прав і померла. Як єдиний спадкоємець після смерті матері позивач у встановленому законом порядку звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових справ. 01 березня 2019 року Державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON], а також Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частку зазначеної квартири, яку [PERSON] отримала у спадок після смерті свого сина [PERSON], постановою державного нотаріуса від 01 березня 2019 року позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім"я померлої. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 55). Представник відповідача об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду про що суду надав відповідну заяву (а.с.62-63). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, [INFO] року в м. Лиман Донецької області померла [PERSON], що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19 березня 2018 року, актовий запис № 262 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 80,7 кв.м, в тому числі житловою площею 58,4 кв.м, яка належала померлій [PERSON] та [PERSON] в рівних частка по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 07 червня 2004 року згідно з розпорядженням міського голови Краснолиманської міської ради Донецької області [PERSON] за № 222 від 07.06.2004 року та зареєстрованого в КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов'янськ за реєстровим № 4171-16 (а.с. 17,18). Ринкова вартість зазначеної квартири відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № 56/02, виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації", станом на 11 березня 2019 року становить 357811,00 грн., у тому числі 1/2 частки - 178906,00 грн. (а.с. 25-46). Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 18 жовтня 1978 року, актовий запис № 356 (а.с. 15). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Так, згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 27 березня 2019 року, спадкова справа № 269/2018 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON], поданої 31 травня 2018 року; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався. Крім того, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на трикімнатну квартиру [ADDRESS] та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158125062, сформованого 01 березня 2019 року (а.с. 56). Як єдиний спадкоємець позивач [PERSON] звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав. Так, 01 березня 2019 року за реєстровим № 615 позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON], а саме на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 20, 21). Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 01 березня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на іншу 1/2 частку вказаної квартири, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на вказану частку на ім"я померлої [PERSON] (а.с. 24). Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4990219 від 07 жовтня 2004 року, виданого КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов"янськ (а.с. 19) власниками трикімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 травня 1989 року, актовий запис № 148 (а.с. 15) [PERSON] доводився [PERSON] рідним сином. [INFO] року [PERSON], [INFO], помер, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 жовтня 2016 року (а.с. 13). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] прийняла у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS] що належала [PERSON] на праві власності, оскільки на час його смерті проживала разом із ним у зазначеній квартирі, що підтверджується довікою про склад сім"ї № 1203 від 05 березня 2019 року, виданою адміністратором відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 22). Згідно інформації, наданої 27 березня 2019 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, із заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийнняття до Лиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 56). Отже, [PERSON] прийняла у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS] яка належала [PERSON], та за життя не оформила своїх спадкових прав і померла. Оскільки документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] відсутній, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися квартирою, що входить до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірна 1/2 частка трикімнатної квартири [ADDRESS] правомірно належала матері позивача - [PERSON]. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved