Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що на початку 2017 року познайомилася з [PERSON] , який представився їй як засновник приватного підприємства «Барезі». [PERSON] повідомив позивачу, що займається ремонтами квартир і може під ключ зробити їй ремонт в квартирі в новобудові, на що остання погодилася. 23.05.2017 року між дизайн-студією «Барезі» в особі директора Гробельного А.Н. та позивачкою було укладено договір про надання дизайнерських послуг квартири, що по [ADDRESS] . За вказані послуги було сплачено грошові кошти - аванс 3000,00 грн. та решту 4800,00 грн. В подальшому між ПП «Барезі» в особі [PERSON] та [PERSON] 26.06.2017 року був укладений договір підряду на ремонтно- будівельні роботи №б/н. Згідно указаного договору, Виконавець зобов`язувався виконати ремонтно-будівельні роботи у приміщенні за адресою: [ADDRESS] , термін початку робіт було обумовлено 03.07.2017 року, а термін завершення робіт 15.12.2017 року, передоплату в розмірі 35 % встановленої виконавцем вартості обсягу робіт за місяць перед початком робіт виплачено, авансовий платіж у розмірі 50 % проводиться в середині ремонтних робіт. Було оплачено Виконавцю 26.06.2017 р. -750 Євро на матеріал та 1500,00 Євро - робота. 16.07.2017 року змовником було особисто оплачено [PERSON] на матеріал 11000 Євро. та 32500,00 грн. на підвіконники з акрилового каменю. [PERSON] повідомляв, що проводить підготовчі роботи, під час яких потрібно, щоб стіни добре підсихали по 2-3 місяця, а в зимовий період роботи взагалі не проводилися, бо не було опалення. В серпні 2018 року [PERSON] зустрівся з позивачем та пообіцяв, що доробить ремонт та приступить до роботи у вересні місяці 2018 року. Позивачка поїхала за кордон, однак [PERSON] знову зник. 12.12.2018 року мати позивача оплатила [PERSON] на матеріали ще 500,00 Євро, що підтверджується перепискою в Вайбер. 21.12.2018 року [PERSON] отримав від матері позивача другий аванс на будівельні роботи 1350,00 Євро, що становило 1500,00 доларів США. З грудня 2018 року по січень 2019 року [PERSON] так і не виконав ремонтних робіт в квартирі позивача, на її претензії не реагував, документів про отримання коштів від [PERSON] не хотів надавати, все обіцяв, що надасть згодом. В березні 2019 року [PERSON] , була змушена найняти інших людей, які зробили ремонт в її квартирі. Позивачем сплачено ПП «Барезі» в особі [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 5200 Євро та 32500,00 грн. Відповідач свої зобов`язання згідно Основного договору не виконав. Акт прийому-передачі виконаних робіт з інформацією про виконані роботи та використані матеріали згідно п. 2.4 Договору підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н між сторонами не підписано. По факту шахрайства зі сторони засновника ПП «Барезі» [PERSON] [PERSON] звернулася до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, ЄРДР №12019090010003055 від 14.09.2019 року. Крім того, в ході ремонту кварти позивача, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нею було досягнуто усної домовленості з відповідачем щодо купівлі в ПП «Барезі» за 32500,00 грн. трьох підвіконників з акрилового каменю. Позивачем відповідачу 16.07.2017 року було оплачено грошові кошти в розмірі 32 500,00 грн., відповідач в свою чергу зобов`язувався продати їй вказані підвіконники та здійснити їх монтаж в ході ремонту квартири. Товарний чек від 16.07.2017 року підтверджує факт продажу товару та отримання відповідачем від [PERSON] грошових коштів. Однак відповідачем так і не було передано покупцю [PERSON] придбаних підвіконників та відповідно не здійснено їх монтажу. Відтак, вимоги щодо стягнення із відповідача в користь позивачки 6516 індексу інфляції за час прострочення зобов`язання та 2505,67 грн. 3% річних від простроченої суми підлягають до задоволення. Згідно до ст. 175 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає - 10 400,00 (десять тисяч чотириста) грн., (в розрахунку одна година правової допомоги адвоката становить 800,00 грн.) з яких: надання юридичних консультацій - 2 години-1600,00 грн.; підготовка та написання позовної заяви - 5 годин. - 4 000,00 грн.; написання відповіді на відзив - 2 години - 1600,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні - оплачено за 4 судових засідання (4 години х800,00 грн.) - 3200,00 грн. А тому просила, розірвати договір підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року укладений між приватним підприємством «Барезі» та [PERSON] . Стягнути з ПП «Барезі» на користь [PERSON] , матеріальні збитки за договором підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року у розмірі 5200,00 Євро, що станом на 07.02.2020 року за офіційним курсом НБУ 27,0435 грн. становить 140 626,20 грн. Розірвати договір купівлі-продажу підвіконників з акрилового каменю від 16.07.2017 року. Стягнути з ПП «Барезі» на користь [PERSON] сплачені за підвіконники з акрилового каменю 3 шт. грошові кошти в розмірі 32 500,00 грн., 6 513,00 грн. індексу інфляції за час прострочення зобов`язання, 2 502,67 грн. 3% річних від простроченої суми. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивачки просив задоволити вимоги позову в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані і здобуті докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає дочасткового задоволення виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визнає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити(реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з ЄДРЮОФОП та громадських формувань засновником ПП "Барезі" є [PERSON] (а.с.15,16). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). 23.05.2017 року між [PERSON] та Дизайн студією "Барезі" в особі директора Гробельного А.Н. укладено договір дизайнерських послуг за адресою [ADDRESS] .3 договору вартість робіт складає 150 грн. за 1кв.м., складає 7500 грн. Аванс в сумі 3000 грн. [PERSON] отримав 23.05.17 р. про що свідчить підпис останнього. Даний договір підписаний сторонами(а.с. 4,5). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 1 ст. 837 ЦК України). Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб(ст. 839 ЦК України). Відповідно до договолру підряду на ремонтно -будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року укладеного між ПП "Барезі" який діє на підставі свідоцтва ПП №35765593 та [PERSON] .1 договору зазначено, що виконавець зобов"язується виконати ремонтно-будівельні роботи у приміщенні за адресою, яка не зазначена, а замовник оплатити виконані роботи в термін, обумовлений у дійсному договорі п. 1.2. Обсяг робіт вказаний у кошторисі. Проте, кошторис у матеріалах справи відсутній п. 1.3. роботи, що не враховані у кошторисі, але виконані, оформляються у відомості обліку виконаних робіт, яка є невід"ємною частиною договору, проте відомість у матеріалах справи відсутня. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч. 1 ст. 844 ЦК України). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України). Відповідно до П.2 договору встановлює термін початку робіт 3 липня 2017 року, проте термін завершення робіт - не визначений. П.5 договору термін дії договору також не визначений. Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 852 ЦК України). Частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того, договір підряду на ремонтно-будівельні роботи від 26.06.2017 року, який на думку позивачки був укладений між нею та відповідачем, відповідно до п.7 договору виконавцем не підписаний (а.с.6). Оскільки, оспорюваний договір відповідачем не підписаний, перелік робіт даним договором не встановлений, кошторис робіт та матеріалів, що забезпечує проведення ремонтно-будівельних робіт, який є невід`ємною частиною даного договору та облік виконаних робіт відсутні, строк виконання ремонтно - бідівельних робіт договором не встановлений, відповідно відсутні підстави для розірвання договору підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року, оскільки, оспорюваний договір має ознаки неукладеного. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання договору підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року є не обгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення за недоведеністю. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до порядку розрахунків за ремонтно-будівельні роботи по об"єкту м. Івано-Франківськ - адреса квартири не зазначена. 26.06 - матеріал - 750 євро, 26.06.- робота- 1500 євро(а.с.7). З даного порядку розрахунку не можливо встановити ні об"єкту, ні об"єму виконаної роботи, ні матеріалів, ні проведеної оплати та не можливо встановити чи зазначені кошти були отримані відповідачем. У матеріалах справи відсутні будь-які докази (розписки, висновки експерта) щодо отримання коштів відповідачем. Жодних належних доказів передання відповідачу коштів у розмірі 5 200 Євро позивачкою не надано. Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальних збитків за договором підряду на ремонтно-будівельні роботи №б/н від 26.06.2017 року у розмірі 5 200,00 євро, що станом на 07.02.2020 року за офіційним курсом НБУ становить 140 626, 20 грн. є необгрундованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами, а тому не підлягає до задоволення за недоведеністю. Що стосується позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу підвіконників з акрилового каменю від 16.07.2017 року та стягнення сплачених грошових коштів в розмірі 32 500,00 грн., 6 513, 00 грн. - індексу інфляції за час прострочення зобов"язання, 2 502,67 грн. - 3% річних від простроченої суми є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч. 1 цієї ж статті. До фактів, які підлягають доказуванню у справі про захист прав споживачів, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача. Про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та ін. (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII); письмовий правочин; стосовно товару, на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (п. 11 ст. 8 Закону № 1023-XII). У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз`яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків. Доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача. Позивачкою 16.07.2017 року було оплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 32500,00 грн., відповідач в свою чергу зобов`язувався продати вказані підвіконники та здійснити їх монтаж в ході ремонту квартири. Товарний чек від 16.07.2017 року підтверджує факт продажу товару та отримання відповідачем від [PERSON] грошових коштів. Однак відповідачем так і не було передано покупцю [PERSON] придбаних підвіконників та відповідно не здійснено їх монтажу. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з ксерокопії товарного чеку від 16.07.2017 року наданим ПП "Барезі" встановлено, що підвіконники з акрилового каменю (3 шт.) становлять 32 500 грн. та підтверджується підписом продавця. На звороті зазначено оплачено 1 100 євро 16.07.17 р., доплата 36 євро., що підтверджується підписом, однак неможливо встановити за що дані кошти були оплачені та ким(а.с.9). Оскільки, позивачкою було сплачено відповідачу за товар, але остання товар так і не отримала, а тому позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу підвіконників з акрилового каменю від 16.07.2017 року та стягнення сплачених грошових коштів в розмірі 32 500,00 грн. підлягає до задоволення. Позовна вимога про стягнення 6 513, 00 грн. - індексу інфляції за час прострочення зобов"язання, 2 502,67 грн. - 3% річних від простроченої суми є підставною та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Однак, позивачка виконала взяті на себе перед відповідачем зобов`язання, а саме передала обумовлену ними передоплату за товар в повному розмірі, в свою чергу, відповідач зобов`язань щодо передачі замовленого товару, а саме підвіконників не виконав, товар не надав, як і отриманої передоплати позивачці не повернув. Згідно ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Передоплату позивачкою здійснено у національній валюті гривні в розмірі 32500 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами: сума коштів -32 500,00 грн.; період з 16.07.2017 року по 07.02.2020 року становить 937 днів, 2 5022,67 грн. - сума відсотків за користування грошовими коштами; інфляційні збитки за вказані періоди складають - 6 513, 00 грн., підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved