Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.02.2019 року до нього звернувся відповідач по справі [PERSON] з проханням позичити гроші і між ними в усній формі укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 5500,00 грн. Відповідач зобов"язувався повернути гроші 17.02.2019 року. На наступний день відповідач додатково позичив ще 5 000,00 грн., які зобов"язувався повернути в строк до 20 лютого 2019 року. Таким чином відповідач позичив 10500,00 грн. В підтвердження факту отримання в борг коштів, відповідач власноручно написав та передав позивачу розписку про отримані в борг кошти та свої зобов"язання про їх повернення. У вказаний термін відповідач гроші не повернув. Крім самої суми боргу, відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За час неповернення грошових коштів сума трьох процентів річних буде складати 315 грн. (10500 грн. х 3% = 315 грн). Також інфляція з лютого 2019 року по червень 2020 року включно склала в загальному 106,9 %, а тому сума боргу з врахуванням індексу інфляції має складати 11224,5 грн. ( 10500 грн. х 106,9 % = 11224,5 грн). Таким чином, сума боргу, яку просить стягнути позивач складає 11539,5 грн. (11224,5+315=11539,5). В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з"явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, відзиву не подав. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Судом встановлено, що 07.02.2019 року до [PERSON] звернувся відповідач по справі [PERSON] з проханням позичити гроші і між ними в усній формі було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 5500,00 грн. Відповідач зобов"язувався повернути гроші 17.02.2019 року. На наступний день відповідач додатково позичив ще 5 000,00 грн., які зобов"язувався повернути в строк до 20 лютого 2019 року. Таким чином відповідач позичив 10500,00 грн. В підтвердження факту отримання в борг коштів, відповідач власноручно написав та передав позивачу розписку про отримані в борг кошти та свої зобов"язання про їх повернення. У вказаний термін відповідач гроші не повернув. На неодноразові звернення позивача повернути позичені кошти відповідач не реагує. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 530 УК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов"язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов"язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в поному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи, крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України (ч.4 ст.263 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, відповідач має перед позивачем невиконане грошове зобов`язання за договором позики в сумі 10500,00 грн. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, крім самої суми боргу, відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За час неповернення грошових коштів сума трьох процентів річних буде складати 315 грн. (10500 грн. х 3% = 315 грн). Також інфляція з лютого 2019 року по червень 2020 року включно склала в загальному 106,9 %, а тому сума боргу з врахуванням індексу інфляції має складати 11224,5 грн. ( 10500 грн. х 106,9 % = 11224,5 грн). Загальна сума боргу складає 11539,5 грн. (11224,5+315=11539,5). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач в судове засідання не з"явився, відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, позивачем надано належні докази, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу слід задовольнити повністю. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. ( а.с.1), тому оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved