Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд визнати дійсним договір № 97-403 від 26.07.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого вона купила, а [PERSON] в інтересах [PERSON] продав незакінчену будівництвом будівлю, ступінь готовності якої 85 %, загальною площею 152,8 кв.м., що складається з літ. «А»- житловий будинок, літ. «а»- веранда І поверх, літ. «а»- веранда ІІ поверх, літ. Пд- підвал, літ. Вх. Пд- вхід до підвалу, літ.Манс- мансарда, № 1- ворота, № 2- калитка, № 3- брама, І- мощення, і розташована за адресою: [ADDRESS], який що був посвідчений Одеською Універсальною біржею «Вітязь», і зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 97-403. Як вказує позивач, в теперішній час, маючи намір розпорядитись належним їй будинком, вона не може реалізувати своє право власності, оскільки не має належного правовстановлюючого документу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач, та представник відповідача Одеської Універсальної біржи «Вітязь» в судове засідання не з'явився, в зв'язку iз чим суд вважав за можливе справу розглядати за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що 26.07.1997 року між [PERSON] та членом Одеської універсальної біржі «Вітязь» - [PERSON], діючим в інтересах [PERSON], було укладено договір № 97-403 купівлі-продажу нерухомого майна, незакінченої будівництвом будівлі, ступінь готовності якої 85 %, загальною площею 152,8 кв.м., що складається з літ. «А»- житловий будинок, літ. «а»- веранда І поверх, літ. «а»- веранда ІІ поверх, літ. Пд- підвал, літ. Вх. Пд- вхід до підвалу, літ.Манс- мансарда, № 1- ворота, № 2- калитка, № 3- брама, І- мощення, і розташована за адресою: [ADDRESS], який що був посвідчений Одеською Універсальною біржею «Вітязь», і зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 97-403. Відповідно до пункту 3 договору № 97-403 купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] на момент укладення угоди був власником вищевказаної незакінченої будівництвом будівлі на підставі договору купівлі- продажу № 29, виданого 17.03.1992 року Олександрівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області. Вказаний спірний договір, відповідно до вимог, встановлених статтею 15 Закону України "Про товарну біржу", було зареєстровано на Одеській універсальній біржі «Вітязь» в "Журналі реєстрації договорів по об'єктах нерухомості" (реєстраційний номер № 97-403 від 26.07.1997 року). Судом встановлено, що у договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 97-403 від 26.07.1997 року вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Оскільки, відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на момент укладення таких "біржових угод", дозволяла їх укладати без подальшої нотаріальної реєстрації, угода купівлі-продажу нерухомого майна - незакінченої будівництвом будівлі, - нотаріально оформлена не була. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди зі всіх істотних умов договору, договір між сторонами було виконано у повному обсязі. Після укладання зазначеного договору позивачем було повністю виконано його умови. Факт передачі покупної ціни від продавця до покупців - позивачі по цій справі, підтверджується пунктом 6 договору № 97-403 від 26.07.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», згідно якого продавцем отримана сума за відчуження незакінченої будівництвом будівлі до підписання договору. Вказане підтверджується представленим позивачем екземпляром укладеного договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцеві екземпляру договору, другий екземпляр залишається на зберіганні на біржі. Оскільки, сторонам було видано один екземпляр договору купівлі-продажу нерухомого майна, що був зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» в "Журналі реєстрації договорів по об'єктах нерухомості"(реєстраційний номер № 97-403 від 26.07.1997 року), відбулася передача незакінченої будівництвом будівлі, суд вважає, що до позивача перейшло право власності на неї. На теперішній час нотаріально посвідчити договір № 97-403 від 26.07.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна позивач законодавчої можливості не має. Предметом судового дослідження в межах позовних вимог [PERSON] є питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97-403 від 26.07.1997 року, який було укладено на Одеській універсальній біржі «Вітязь». З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини: Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до частини 2 статті 47 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тобто, викладені аналогічні норми щодо підстав визнання договору дійсним в діючому Цивільному кодексі України (в редакції 2003 року), та Цивільному кодексі УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення угоди. Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі - дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved