Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що він протягом тривалого часупрацював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 18.06.2019 року йому первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням,з яких 35 % по радикулопатії, 10% по хронічному бронхіту та ІІІ групу інвалідності,з наступним переоглядом 01.06.2020 року. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в наслідок професійного захворювання позивач відчуваєпостійні тупі болі у шийному і поперековому відділах хребта, з іррадіацією у ділянку плечового поясу, ліву половину грудної клітини і ліву руку, тягнучий біль у ній, у ноги, біль посилюється після фізичного перевантаження та при метеоперепадах, при перебуванні тривалий час у положенні сидячі, оніміння у лівій руці та 4, 5 пальцях, побіління кінцевих фаланг пальців кистей на холоді, судоми у пальцях кистей, біль у плечових, ліктьових та колінних суглобах, задишку при помірному фізичному навантаженні, кашель сухий приступоподібний, більше у нічний час, загальну слабкість.У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої оцінює в 150228 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою від 12 серпня 2019 року судом відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що посилаючись у позові на неодноразові перейменування підприємства відповідача, позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних фактів, при цьому ПАТ «Кривбасзалізрудком» набуло статусу юридичної особи з моменту державної реєстрації, а саме з 30.07.2001 року та не відповідає за шкоду, завдану державними підприємствами. Крім того, позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди, та її розмір. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, довідки МСЕК та медична документація (виписки-епікризи), є лише документами, що підтверджують виникнення в нього професійного захворювання та втрату працездатності, яка встановлена лише на строк до 01.06.2020 р.,проте не єбеззаперечними доказами заподіяння моральної шкоди позивачу. Позивачем не доведено вину відповідача у виникненні в нього професійного захворювання. ВАкті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.03.2019 року не вказано конкретних винних посадових осіб ПАТ "Кривбасзалізрудком", крім того, Акт був підписаний трьома членами комісії з окремою думкою, у яких зазначено, щоПАТ "Кривбасзалізрудком", як роботодавець, не винне у виникненні професійних захворювань у [PERSON] Умови праці, у яких він працював не створювались шахтою "Родіна" ПАТ "Кривбасзалізрудком", а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах підвищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. [PERSON] на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу "Лепесток-40", ефективність очистки повітря від пилу яких становить 99,9%. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пилоподавляючими та пиловловлюючими пристроями. Тому причиною професійного захворювання працівника є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів індивідуального та колективного захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Вказаний Акт позивачем не оскаржено, а, отже, його висновки щодо відсутності винироботодавця у спричиненні [PERSON] є чинними. Крім того, відповідач не приховував від позивача важкість та небезпечність технологічного процесу, не порушував технологію виробництва, а тому протиправних дій відносно позивача. Також у відзиві вказали, що з виписки-епікризу № 13/6 від 11.01.2019 р. вбачається, що в 1999 р. позивач отримав автодорожню травму (перелом обох гомілок, струс головного мозку), що сприяло професійному захворюванню. Крім того, розрахунок розміру моральної шкоди, що виконаний позивачем за методикою [PERSON] , не може бути взятий судом до уваги, оскільки 09.01.2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України вказана методика була виключена з реєстру методик. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності доч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] з 08.06.1998 року по 15.12.1998 року, з 22.02.1999 року по 14.09.1999 рокупрацював на підприємстві відповідача, а саме підземним гірником; з10.10.2000 року по 02.04.2001 року та з 02.04.2001 року по 31.03.2003 рокупідземним машиністом навантажувальної машини на шахті «Родіна» ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком». Також з 31.03.2003 року по 22.10.2004 року підземним електрослюсарем та з ремонту устаткування;з 22.10.2004 року по 02.04.2015 рокупідземний гірником очисного забоюна шахті «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком». Також з 02.04.2015 року по 08.07.2019 року підривником на ПАТ «Кривбасзалізрудком». Позивач був звільнений 08.07.2019 року у зв`язку з невідповідністю працівника виконуваній роботі в наслідок стану здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицинивід09.01.2019 р. Протокол №21 позивачу встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопітія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 звираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів і ПФ другого ступеня). Хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність першогоступеня ( а.с.12-13). Висновком МСЕК від 18.06.2019 року позивачу первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, з яких 35 % по радикулопатії, 10% по хронічному бронхіту та третю групу інвалідності, з наступним переоглядом 01.06.2020 року. ( а.с.25). Згідно висновку про умови праці працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці від 16.07.2018 року, № 511/4.6-4 від 16.07.2018 року зазначено, що: загальна оцінка умов праці на робочому місці підривник (вибуховик) у ПАТ «Кривбасзалізрудком» на шахті «Родіна»: 3 клас 3 ступень(шкідливі умови праці);умови праці на робочому місці підземний гірник очисного забою у ВАТ «Кривбасзалізрудком» та уПАТ «Кривбасзалізрудком» на шахті «Родіна» відносяться до 3 класу 1-3 ступеня (шкідливі умови праці), умови праціна робочому місціпідземнийелектрослюсар та з ремонту устаткуванняуВАТ «Кривбасзалізрудком» на шахті «Родіна» відносяться до 3 класу 1-2 ступеня(шкідливі умови праці), умови праці на робочому місці підземний машиніст навантажувальноїмашиниу Дочірньому підприємстві «Криворізький державний залізорудний комбінат» та уВАТ «Кривбасзалізрудком» на шахті «Родіна» відносяться до 3 класу 1-2 ступеня (шкідливі умови праці), умови праціна робочому місці підземний гірнику Державному виробничому об`єднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Родіна» та уДержавному підприємстві «Криворізький державний залізорудний комбінат» на шахті «Родіна» відносяться до 3 класу 1-2 ступеня(шкідливі умови праці)(а.с.14-21). 06.03.2019 року було складено Акт розслідування професійного захворювання позивача [PERSON] , у якому визначено обставини виникнення професійного захворювання, а саме: внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, винних осіб у порушенні вимог нормативних актів не встановлено, (а.с.22-24). Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті43, частина 1 статті46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідност. 173 КЗпП Українишкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч. 2ст. 153 КЗпП Українизабезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП Українипередбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Оцінюючи позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яке не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи державної форми власності, оскільки є новоствореним підприємством, державна реєстрація якого відбулась 30.07.2001 року, суд враховує наступне. Відповідно до вимог ч.3 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Виходячи з вказаних вимог закону, суд визнає загальновідомими обставини перебування в складі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» шахти «імені Родіна», на якій працював позивач, і яка на час розгляду справи судом є одним із основних структурних підрозділів, що входить до складу комбінату, і вказані обставини підтверджуються історичною довідкою, розміщеною на офіційному сайті відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» ( http://www.krruda.dp.ua/pro-nas/). Позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини, а професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Посилання представника відповідача на відсутність в Акті розслідування причин виникнення професійного захворювання винних посадових осіб підприємства, а також наявність трьох окремих думок, суд не приймає до уваги, оскільки висновком про умови праці працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці від 16.07.2018 року встановлено та підтверджено наявність шкідливих умов праці також і під час роботи позивача у період з 14.03.1996 року по 08.07.2019 року підземним машиністом, шахта Родіна, ВАТ «Кривбасзалізрудком», ВО «Кривбасруда». Професійний маршрут позивача зі шкідливими умовами праці на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» підтверджено також медичним висновком ЛЕК від 09.01.2019 р. № 21. Стаття 13 Закону України «Про охорону праці»передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві абовнаслідок профзахворюванняполягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку зушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійних захворювань та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 45 %, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, він змушений постійно проходити лікування, які не дають покращення в стані здоров`я. Крім того, відчуває постійні тупі болі у шийному і поперековому відділах хребта, з іррадіацією у ділянку плечового поясу, ліву половину грудної клітини і ліву руку, тягнучий біль у ній, у ноги, біль посилюється після фізичного перевантаження та при метеоперепадах, при перебуванні тривалий час у положенні сидячі, оніміння у лівій руці та 4, 5 пальцях, побіління кінцевих фаланг пальців кистей на холоді, судоми у пальцях кистей, біль у плечових, ліктьових та колінних суглобах, задишку при помірному фізичному навантаженні, кашель сухий приступоподібний, більше у нічний час, загальну слабкість. Визначаючи розмірвідшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповіднодо п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах провідшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавпозивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та зурахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, встановлену ІІІ групу інвалідності, тяжкість вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 55000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди саме в розмір 150 228 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial