Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1993 року по 1995 рік він працював різноробочим, а з 1996 року по 1999 рік помічником комбайнера в КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району, який у 2000 році був реформований у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ординецьке» та був його членом. Після реорганізації, він продовжив працювати в ТОВ «Ординецьке» та з 2000 по 2005 роки займав посади помічника комбайнера, механізатора комбайну, механізатора в тракторному парку та комбайнера. Однак, під час розпаювання землі він помилково не був включений в списки осіб, які мали право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай). На його звернення до відділу Держгеокадастру у Погребищенському районі Вінницької області щодо виділення паю, йому було відмовлено. Вважаючи таку відмову незаконною, він звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах, на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що встановлений для члена колективного сільськогосподарського товариства СТОВ «Ординецьке». \~Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні, вважаючи, що на момент здійснення паювання землі КСП «Ординецьке» він перебував з ним у трудових відносинах. Проти застосування позовної давності заперечив, посилаючись на те, що про порушення його прав він дізнався нещодавно, що вважає поважною причиною пропуску строку для звернення до суду. Просить поновити йому строк та задовільнити позовні вимоги. Представник Погребищенської районної державної адміністрації в судовому засіданні проти позову заперечив, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просить суд відмовити в позові. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач не має права на земельну частку (пай), оскільки на момент одержання Державного акту КСП він не досяг 16-річного віку, а тому він не був членом колгоспу. Крім того, з моменту прийняття Погребищенською райдержадміністрацією розпорядження від 02.06.1997 року №116 «Про видачу сертифікатів про право на земельну частку (пай)» минуло понад 10 років, а тому він пропустив строк позовної давності. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в письмових поясненнях посилається на необхідність застосування строку позовної давності, оскільки позивач міг дізнався про порушене право у 1996 році, однак не звернувся до суду у встановлений законом строк. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 1993 року по 1995 рік працював різноробочим, а з 1996 року по 1999 рік помічником комбайнера в КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області (а. с. 8). 30.01.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству "Ординецьке"\~\~\~\~\~с. Ординці Погребищенського району Вінницької області (далі - Державний акт), відповідно до рішення Левківської сільської ради, був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000022, з додатком до нього списку громадян - членів КСП "Ординецьке" (а. с. 40-52). Позивач до зазначеного списку громадян - членів КСП "Ординецьке", які мають право на земельну частку (пай), включений не був (а.с. 78). Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~Тобто, за змістом зазначеної норми право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Згідно зі ч.2 ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-ХП від 14.02.1992 року\~передбачено, що членами відповідно колгоспу і колективного сільгосппідприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приймає до уваги, що згідно з записом в паспорті позивача, він народився 10.06.1980 року, тобто на час видачі 30 січня 1995 року КСП "Ординецьке" Державного акта на право колективної власності на землю йому виповнилось 14 років, що свідчить про безпідставність тверджень позивача про помилкове не включення його до списку осіб, долученого до Державного акту, оскільки на час видачі Державного акту КСП він не досяг 16-річного віку, що свідчить і про безпідставність тверджень позивача про членство в КСП. Не прийняття [PERSON] в члени КСП «Ординецьке» також підтверджується і повідомленням архівного сектору Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області №01-14/260 від 06.11.2017р., згідно з яким у документах фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області, а саме: протоколах засідання правління та загальних зборів уповноважених членів КСП за 1995-2000 роки, відсутні дані про прийом у члени та виключення з членів колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] (а. с. 39). Відповідно до листа Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області №01-09/276 від 31.01.2018р. статут колективного сільськогосподарського підприємства «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області до архівного сектору Погребищенської районної державної адміністрації не надходив (а. с. 120), а тому суд був позбавлений можливості оглянути та дослідити його в судовому засіданні. Посилання ж позивача на трудову книжку колгоспника, в якій в розділі «Трудова участь у громадському господарстві» внесено запис про те, що позивач в період з 1993 по 1995 рік працював різноробочим у КСП «Оринецьке» (а. с. 8), та на архівну довідку №68 від 18.02.2016р., видану Погребищенським районним трудовим архівом Вінницької області, про стаж роботи [PERSON] у КСП «Ординецьке» с. Ординці в період з 1993 по 1999 роки (а. с. 11), лише підтверджують обставини стосовно періодичної праці позивача у вказаному КСП. Однак, ці обставини не є доказом членства позивача в колгоспі, оскільки відповідно до чинного законодавства право працювати в КСП та отримувати заробітну плату мають не лише його члени, але і інші особи, тобто сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах з таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). Наведене свідчить, що позивач, звертаючись в суд з даним позовом, не надав належних доказів про його членство в КСП "Ординецьке" на час передачі останньому землі у колективну власність та про неправомірність не включення його до списку, що додавався до цього Державного акта, а тому в позові слід відмовити за недоведеністю. Посилання ж представників відповідачів про необхідність відмови позивачу в позові у зв'язку з пропуском ним строку звернення до суду, суд до уваги не приймає з наступних підстав. Як роз'яснено у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення в цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже з викладеного слідує, що рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв'язку з закінченням строків позовної давності, може бути ухвалено судом лише у випадку доведеності вимог позивача та відсутні причини для його поновлення. Враховуючи те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], застосування судом наслідків спливу позовної давності не ґрунтуються на законі. \~\~\~\~

Outcome: dismissed