Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

ПАТ "Житомиргаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ зазначивши, що відповідачка проживає в [ADDRESS] та є споживачем природного газу. З грудня 2011р. відповідачка не у повному обсязі сплачує послуги з газопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 344 грн. 63 коп., яку позивач й просить стягнути. Після порушення провадження у справі позивач подав до суду клопотання №635/19 від 30.04.2014р., згідно якого просить замінити неналежного відповідача - [PERSON] на [PERSON], з яким було укладено договір про надання послуг з газопостачання №86410 від 17.12.2008р. Представник позивача в засідання суду не з'явилася, в заяві від 30.10.2014р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в засідання суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як зазначає позивач, 17.12.2008 року між ПАТ "Житомиргаз" (виконавець) та [PERSON] (споживач) було укладено договір про надання послуг з газопостачання №86410 (далі - договір), згідно п.1.1 якого виконавець зобов"язується безперервно надавати споживачеві - наймачеві (орендарю, власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сім'ї, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні (квартира, комунальна квартира, приватний будинок), послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутового споживання з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та тиску, а споживач зобов"язується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний або скраплений газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни і на умовах, передбачених цим договором. Суд не приймає до уваги наданий позивачем договір №86410 від 17.12.2008р. в якості належного та допустимого доказу на підтвердження надання відповідачу послуг з газопостачання, з огляду на таке. У преамбулі договору №86410 від 17.12.2008р. зазначено, що він укладений між ПАТ "Житомиргаз" та [PERSON]. Разом з тим, в заключній частині договору - в реквізитах сторін зазначено споживачем [PERSON] та проставлений його підпис. З огляду на викладене, неможливо ідентифікувати з ким саме укладено зазначений договір. Згідно розрахунку позивача за адресою [ADDRESS] надаються послуги газопостачання, однак, з грудня 2011 року їх вартість не оплачується у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 344 грн. 63 коп. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України. Оскільки, [PERSON] фактично користується наданими послугами з газопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS], між сторонами виникли правовідносини по наданню та отриманню послуг з газопостачання. Згідно ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як визначено ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином зобов"язання щодо оплати наданих послуг з газопостачання, в зв"язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 344,63 грн. Належних та допустимих доказів на підтвердження сплати існуючої заборгованості відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 344 грн. 63 коп.

Outcome: approved