Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , актовий запис про смерть № 03. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 7,39 га., які розташовані на території Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області. Усе своє майно мати заповіла у рівних частках йому та його братам [PERSON] та [PERSON] . Їх старший брат [PERSON] помер до відкриття спадщини, тому у відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, спадкоємцями частки, яка б йому належала за життя, є його дочки - [PERSON] та [PERSON] . Однак на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав та протягом строку, визначеного Законом, спадщину не прийняв. З метою реалізації своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори №285/02-31 від 01.09.2020 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України. Строк, встановлений для прийняття спадщини, він пропустив у зв"язку з тим, що 25.03.2020 ним була написана заява про прийняття спадщини [PERSON] , яка не була надіслана (подана) до відповідної нотаріальної контори. Будучи юридично необізнаним, помилково вважав, що маючи на руках заповіт спадкодавця та завірену відповідним чином заяву про прийняття спадщини, є таким, що прийняв спадкове майно. Ця помилка виявилася лише тоді, коли він звернувся до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину. Наразі спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON] і які могли б надати письмову згоду на подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не має. Ухвалою від 22.10.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 12.11.2020, яке було відкладено на 14 год. 00 хв. 01.12.2020. У підготовче засідання позивач не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з"явилися, надали суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають, заперечень не мають. Крім того, [PERSON] до своєї заяви додала копію свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 10.09.2020 та копію паспорта громадянина України № [NUMBER] від 07.10.2020, згідно яких після зміни ім"я прізвище ім"я по батькові [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 08.01.2020, виданого виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 03 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1967, матір"ю позивача є [PERSON] (а.с.6). У відповідності до Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА №402600 від 11.05.2006 та серії ЯБ № 547076 від 12.02.2007, [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 3,64 га., кадастрові номери: 1825484300:03:000:0053 (0,08 га.)., 1825484300:03:000:0113 (3,56 га.), та загальною площею 3,7593 га., кадастрові номери: 1825484300:03:000:0055 (0,0750 га.), 1825484300:03:000:0114 (3,6843 га.), які розташовані на території Старомайданської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.13-14). З довідок №№ 520, 521 від 05.08.2020, виданих Старомайданським старостинським округом №2 Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] згідно запису погосподарської книги №4 с.Старий Майдан за 2016-2020 роки, об"єкт погосподарського обліку [NUMBER], народилася [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті [INFO] та протягом шести місяців після смерті з нею за вказаною адресою ніхто не проживав, та не був зареєстрований (а.с.11). Відповідно до заповіту від 24.02.2015, складеного [PERSON] , остання на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов"язки на час смерті, заповіла в рівних частках кожному: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2017, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] помер [INFO] , відповідний актовий запис № 14370 (а.с.12). З письмової заяви [PERSON] від 05.03.2020 вбачається, що він подав до Старомайданського старостинського округу №2 Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] (а.с.9). Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2020 №285/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] , у зв"язку з тим, що він не прийняв спадщину після померлої в порядку та в строк, встановлені чинним законодавством (а.с.10). Відповідно до повідомлення Пулинської державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 12 листопада 2020 року № 330/01-16, до майна померлої [PERSON] , заведена спадкова справа № 107/2020. Спадкоємцем по справі є [PERSON] , який пропустив строк для прийняття спадщини. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Судом у відповідності до ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З вищенаведених підстав суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини у зв"язку з тим, що ним 25.03.2020 була написана заява про прийняття спадщини [PERSON] , однак її не було надіслано (подано) до відповідної нотаріальної контори, а він, будучи юридично необізнаним, помилково вважав, що маючи на руках заповіт спадкодавця та завірену відповідним чином заяву про прийняття спадщини, є таким, що прийняв спадкове майно, які суд визнає поважними, тому задовольняє позов.

Outcome: approved