Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « Ідея Банк » звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив ухвалити рішення і стягнути з відповідача на його користь заборгованість за невиконання умов Кредитного договору № Б 63.907.70488 від 22.04.2010 року в розмірі 35499 (тридцять п"ять тисяч чотириста дев"яносто дев"ять) гривень 15 копійок, з яких : 4255 (чотири тисячі двісті п"ятдесят п"ять) гривень 31 копійка - прострочений борг; 9133 (дев"ять тисяч сто тридцять три) гривні 11 копійок - прострочені проценти; 79 (сімдесят дев"ять) гривень 24 копійки - строкові проценти; 21921 (двадцять одна тисяча дев"ятсот двадцять одна гривня 49 копійок - пеня за несвоєчасне погашення платежів та 60 (шістдесят) гривень ) - віндикаційні витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 22 квітня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № Б 63.907.70488 від 22.04. 2010 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5175.00 грн, зі сплатою 39.98% річних, з погашенням Кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим договором графіком щомісячних платежів. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов"язанні. Протягом дії Кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв"язку з чим йому було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги Заявника не надав. Останній платіж боржником було здійснено 16. 03. 2011 року. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов"язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 22 ЦК України під збитками законодавець розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов"язань не допускається . В статті 536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов"язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання ( неналежне виконання) . Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Однак у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач систематично не сплачував кредит та проценти за користування кредитними коштами, у зв"язку з чим утворилася заборгованість на вказану у позові суму. Так як в добровільному порядку виплати всю заборговану суму відповідач відмовляється, позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву в якій просить справу вирішувати в його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі та вважає, що подані ним докази є достатніми для розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що в квітні 2010 року він дійсно брав Кредит в банку в сумі близько 5000 ( п"яти тисяч ) гривень терміном на 12 чи 14 місяців. В перші місяці своєчасно сплачував і борг за кредитом, і відсотки за користування ним, однак, через те, що він залишився без роботи, тяжко захворіла дружина, в сім"ї склалося вкрай важке матеріальне становище, він не зміг погашати кредит. При постановленні рішення відповідач просить врахувати подані ним письмові заперечення на позовну заяву, ту обставину, що ніяких повідомлень про необхідність погасити борг за Кредитом він не отримував, а також те, що він ніякого договору з позивачем - ПАТ « Ідея Банк», який звернувся до суду з позовом, не заключав і не перезаключав; а також взяти до уваги те, що банк, який згідно з умовами Кредитного договору у випадку несплати ним чергової суми на погашення кредитного зобов"язання повинен був в місячний термін розірвати договір, а не чекати чотири роки для того, щоб нарахувати йому відсотки та пеню. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань. 22 квітня 2010 року між ПАТ « Плюс Банк », яке відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів банку ( протокол № 35 від 11 серпня 2011 року ) змінило назву на ПАТ « Ідея Банк» і є правонаступником всіх його ( ПАТ « Плюс Банк» ) прав і обов"язків, і відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № Б63.987.70488, згідно якого банк видав відповідачу кредит в сумі 5175 ( п"ять тисяч сто сімдесят п"ять ) гривень, строком на 14 ( чотирнадцять ) місяців з кінцевим терміном повернення до 22 червня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 39.98% річних від залишкової суми кредиту; за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує 2.30% щомісячно від початкової суми кредиту; за касове обслуговування кредиту Позичальник сплачує комісію Банку за розрахунково - касове обслуговування в розмірі 4.45%одночасно з видачею кредиту ( п. 1 п. п. 1.1- 1.6 - предмет договору ). Позичальник зобов"язувався сплачувати кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 14 щомісячних внесках до 22 числа кожного місяця, при цьому перші 13 внесків у рівній сумі в сумі 587.57 гривень, а останній внесок 590.82 гривні до 22.06.2011 року, і визначено черговість зарахування сум на погашення заборгованості ( п. 2 - порядок розрахунків п. п. 2.1- 2.6 ). У разі порушення Позичальником строків сплати платежів по Кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов"язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним Договором. Банк має право стягнути з Позичальника пеню ( штрафні санкції ), що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму ( кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту ) . Банк зобов"язався видати позичальнику кредитні кошти на умовах, передбачених даним договором, надавати консультації з питань виконання умов цього Договору і повідомляти Позичальника у разі зміни платіжних реквізитів ( права та обов"язки сторін ( п. п. 3.1.1. - 3.1.2.) . Позичальник зобов"язувався : одержати і використати кредит на зазначені в даному договорі цілі; повернути кредит, проценти, плату за кредитне обслуговування достроково на вимогу Банку у випадках передбачених п.3.4.3 Договору, а саме: якщо Позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 30 календарних днів; у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь - якої умови цього Договору . З довідки - повідомлення підписаної сторонами видно, що [PERSON] в письмовій формі до підписання Договору Банком було надано інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі : суму кредиту - 5175.00 грн.; строк на який кредит може бути одержаний -14 місяців ; тип процентної ставки : фіксована; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування : переваги - проценти нараховуються на залишок кредиту, можливість дострокового погашення без сплати штрафів та інші. Відповідно до графіку щомісячних внесків за Кредитним договором № Б63.907.70488 від 22.04.2010 року , який є додатком № 1 і невід"ємною частиною Кредитного договору видно, що відповідач [PERSON] щомісячно, в період з 22.05.2010 року по 22.05.2011 року на погашення заборгованості за кредитом мав сплачувати гроші в сумі 587.57 грн, з яких 19.03 грн. - розмір щомісячної плати за обслуговування кредиту , решту 468.54 грн. - розмір щомісячних процентних внесків , з тенденцією до зменшення суми (перший місяць - 170.08 грн., останній -15.50) та розмір щомісячних внесків з повернення кредиту, з тенденцією до збільшення суми ( 22.05.2010 року - 296.48 грн, останній місяць - 456.29 грн.). Однак, в судовому засіданні встановлено що відповідач [PERSON] (позичальник) неналежним чином виконував взяті на себе за Кредитним договором зобов"язання, всього чотири рази вніс певні суми коштів на погашення боргу, а саме 6 19.05. 2010 року - 588 грн. ; 30.06.2010 року - 350 грн.; 13.07. 2010 року - 242 грн. та 10.08. 2010 року - 602 грн., про що свідчать копії квитанцій долучених ним до справи . Згідно довідки - розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 08.01. 2014 року - основний борг - 4255.51 грн.; прострочені проценти - 9133.11 грн.; 79.24 грн.; та сума пені - 21921.49 грн. Зі сторони позивача всі умови Кредитного договору виконані в повному обсязі. Факт отримання кредитних коштів Позичальником підтверджується ордером - розпорядженням № 1 про видачу кредиту від 22 квітня 2010 року. 22 червня 2011 року закінчився граничний термін повернення Кредиту. Відповідач неналежно виконував взяті згідно із Кредитним договором на себе зобов"язання , не повернувши отриманий кредит та не сплативши інші нарахування відповідно до Кредитного, у зв"язку з чим утворилася заборгованість на вказану в позовній заяві суму. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь кредитора (боржника) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв цивільного обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 626 та 629 ЦК України - договір є підставою виникнення цивільних прав та обов"язків. Договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Хоч граничний термін повернення кредиту закінчився ще 22 червня 2011 року, однак у зв"язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов"язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом , станом на 08. 01. 2014 року виникла заборгованість на вказану в позовній заяві суму, куди ввійшла : заборгованість за кредитом; заборгованість по процентах за користування кредитом; комісія, пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Прохання відповідача застосувати ч. 2 ст. 258 ЦК України, стягнувши з нього суму фактичного боргу -2718 грн., скасувати нараховані банком відсотки і пеню та посилання в своїх запереченнях і в судовому засіданні на те, що він заключав Кредитний договір з ПАТ «Плюс Банк», але не заключав і не перезаключав договору з - ПАТ « Ідея Банк», який звернувся до суду з позовом, на те, що п 3.4.8 Договору передбачено право Банку розірвати з ним доворір з моменту несплати ним щомісячних внесків, а не нараховувати йому відсотки за чотири роки, а також прохання врахувати його матеріальне та фізичне становище, що призвело до неспроможності погашення кредиту, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, однак є підставою для зменшення розміру неустойки і часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 « Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов"язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов"язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов"язання). З урахуванням встановлених обставин по справі, даних про матеріальний стан відповідача, про стан здоров`я його та його дружини, умов договору та вищенаведених норм права, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадкуку слід зменшити розмір неустойки, яку необхідно стягнути з відповідача до 3500 грн, оскільки нарахована позивачем сума значно (в декілька разів) перевищує розмір збитків. Суд вважає, що на погашення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь позивача слід стягнути 15691.99 коп , з яких : 3158.88 грн. заборгованість по кредиту, з урахуванням сплачених ним сум, що підтверджується квитанціями ( 5175 -234.12- 588- 350-242-602) ; 9133.11 - прострочені проценти за користування кредитом та 3500 грн. пені , а також судові витрати в сумі 354.49 грн. (сплачений позивачем судовий збір при поданні позовної заяви) . На підставі наведеного,

Outcome: partial