Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

26 квітня 2021 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача та третіх осіб по справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у якому зазначила, що за місцем своєї роботи дізналася про надходження постанови приватного виконавця виконавчого округу Баришнікова А.Д. про стягнення з неї боргу на користь відповідача в загальній сумі 19648 грн. 70 коп., що була винесена на підставі виконавчого напису № 96122 вчиненого 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Вказаний виконавчий напис було вчинено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", (далі ТОВ"Фінансова компанія "Онлайн Фінанс") як правонаступника за кредитним договором №659236685 укладеним нею 05 серпня 2019 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Проте на її адресу не надходило будь-яких вимог від останнього, виконавчий напис вчинено всупереч діючому порядку з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, а вказана в ньому заборгованість не є безспірною, оскільки відсотки було нараховано за межами строку дії договору, а за вимогами про стягнення пені та штрафів сплив строк позовної давності. Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 96122 вчинений 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №659236685 від 05 серпня 2019 року в сумі 17\~527 грн. Позивачка в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, до суду направив заяву про відкладення розгляду справи без зазначення причин для цього. З огляду на вказане, причини не прибуття відповідача в судове засідання не можуть вважатись поважними, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи від них не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 08.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було відкрито виконавче провадження №64406834 з примусового виконання виконавчого напису №96122, вчиненого 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника позивачки по справі на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 17\~527 грн. (а.с.13). З копії виконавчого напису № 96122 вчиненого 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. убачається, що його було видано за заявою стягувача відповідача по справі про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором №659236685 укладеним 05 серпня 2019 року з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків за яким за Договором відступлення прав вимоги від 28 листопада 2018 року було ТОВ «Таліон Плюс», та в подальшому на підставі договору відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Зі змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що строк платежу за кредитним договором № 659236685 від 05 серпня 2019 року настав, стягнення здійснюється за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року, сума заборгованості складає 16327 грн., яка складається з простроченої заборгованісті за сумою кредиту в розмірі 5400 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками в сумі 8813 грн., заборгованості за штрафами і пенею -2114 грн., також за вчинення виконавчого напису стягнуто 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача ( а.с.7). Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Підпунктами 3.2, 3.5. п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі\~Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі\~№ 826/20084/14, залишеною в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 Постанови № 662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017 року. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14\~відмовила в задоволенні заяви про перегляд Ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість з матеріалів справи слідує, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу кредитний договір № 659236685 від 05.08.2019 року не посвідчений нотаріально, підписаний за допомогою аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого боргу первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2\~ст. 516 ЦК України). Оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №659236685 від 05.08.2019 року укладеного між позивачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В той же час, договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» № 28/1118-01 було укладено 28.11.2018 року, тобто відступлення прав вимоги відбулося фактично на рік раніше, ніж укладений кредитний договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, відповідно вимоги за вказаним кредитним договором не могли бути предметом договору відступлення прав вимоги укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Крім цього, будь яких доказів того, ТОВ «Таліон плюс» передано право вимоги саме за кредитним договором укладеним з позивачкою 05.08.2019 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 05/0820-01 від 05.08.2020 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», матеріали справи не містять. В реєстрі прав вимог, який є додатком до договору факторингу (відступлення права вимоги) № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, також відсутня інформація про те, що ТОВ «Таліон плюс» передало саме право вимоги до боржника [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Повідомлення позивачу про заміну кредитора в зобов`язанні відповідно до вимог п 2.3 Порядку\~відповідачем не направлялось. Відповідно матеріали справи не містять доказів того, що відповідач на момент звернення до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису мав право виступати новим кредитором боржника - позивача по справі. Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості, також не може підтверджувати наявність заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог зазначених в Законі, а не у вигляді наданого нотаріусу відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» розрахунку заборгованості, який складений у довільній формі, без підтверджуючих первинних документів. У постановах ухвалених Верховним судом зокрема 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження№ 14-278 гс18), 24 червня 2020 року по справі №333/7373/17 (провадження №61-46867 св 18 з подібних правовідносин зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. З позовної заяви убачається, що позивачка заперечує наявність заборгованості перед відповідачем у визначеному ним розмірі, крім цього надані відповідачем нотаріусу розрахунки не містять даних про те, які саме суми заборгованості нараховані як штраф, а які є пенею, та за який період і за якою відсотковою ставкою було розраховано заборгованість за відсотками. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що у нотаріуса не було підстав вважати, що відповідач має права кредитора для звернення з заявою про видачу виконавчого напису та що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми заборгованостей зазначені відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису є безспірними та відповідно вчиняти виконавчий напис про стягнення кредитної заборгованості з позивача. Таким чином, суд доходить висновку що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved