Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2018 року ПАТ КБ „ПриватБанк, правонаступником якого є позивач, звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 624,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов`язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 29.03.2018 р., утворилась заборгованість на загальну суму 32 897,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність, мотивуючи це тим, що позивач пропустив строк для звернення до суду із даним позовом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 624,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ КБ "ПРИВАТБАНК" можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules). \~ \~ \~ \~При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. \~ \~ \~ \~Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. \~ \~ \~ \~У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 29.03.2018 р. має заборгованість в розмірі - 32 897,95 грн., яка складається з наступного: - 8 624,13 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 490,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 14 143,36 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1 640,01 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Разом з тим, положеннями статті 256 ЦК України визначено поняття позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. \~ \~ \~ \~Згідно частини 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. \~ \~ \~ \~Частинами 4 та 5 статті 267 вказаного Кодексу передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. \~ \~ \~ \~Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 11 постанови Пленум Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 189-191). \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що відповідачка за даним кредитом жодного платежу не здійснила, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, та підтверджено представником позивача у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Згідно п. 2.1 Генеральної угоди від 06.11.2012 р. погашення заборгованості за цим договором мало відбуватися у строк з 1 по 25 число кожного місяця, а дата останнього платежу - не пізніше 30.11.2015 р. \~ \~ \~ \~Пунктом 2.2. Генеральної угоди сторони визначили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення, і заборгованість починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. \~ \~ \~ \~Таким чином, право вимоги у банку відносно виконання кредитних зобов`язань боржником [PERSON] виникло з часу прострочення відповідачем чергового платежу у рахунок погашення боргу, а саме, з 27.12.2012 року, оскільки з настанням строку виконання зобов`язання за кредитним договором позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права на повернення кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Однак, позивач звернувся до суду з цим позовом поза межами встановленого законом трирічного строку, лише 16 квітня 2018 року. \~ \~ \~ \~Отже, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором в загальній сумі 32 897,95 грн. заявлені банком з пропуском строку позовної давності, при цьому позивач не просив поновити строк звернення до суду та не надав суду обґрунтованих доказів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обставин, які б свідчили про зупинення, переривання або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. В силу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються через те, що суд відмовив у задоволенні позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed