Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В листопад 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із померлим [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер гр. [PERSON] . Необхідність звернення пояснила тим, що після смерті [PERSON] залишилася заборгованість перед останнім за сумою його пенсійних виплат, а відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З будь-якими особами спору про право немає . Заявниця стверджувала, що має фактичні сімейні відносини з померлим багато років, а спільно проживати із ним почала з 13 травня 2011 р. після того як [PERSON] , подарував належну йому квартиру [ADDRESS] сину заявниці - [PERSON] . У свою чергу, заявниці на праві власності належали дві квартири в одному будинку: однокімнатна квартира №3 та двокімнатна квартира [ADDRESS] . Після того, як [PERSON] подарував належну йому квартиру сину заявниці, вони почали спільно проживати у належній [PERSON] двокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] . При цьому, померлий [PERSON] за взаємним рішенням з [PERSON] був зареєстрований у належній їй квартирі [ADDRESS] для того, щоб мати можливість оформити субсидію на комунальні послуги. Заявниця стверджує, що мала з померлим спільний побут, вони вели спільне господарство, мали взаємні права і обов`язки. На підтвердження викладених доводів заявницею було надано наступні докази: копію свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 07 квітня 2018 р., копію договору Дарування квартири за адресою [ADDRESS] від 16 лютого 2006 р. на користь [PERSON] ; копію договору дарування квартири за адресою [ADDRESS] від 13 травня 2011 р. на користь [PERSON] , копію договору купівлі-продажу квартири від 16 червня 1994 р. за якою заявниця набула право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , копію паспорту померлого [PERSON] із відміткою про реєстрацію за адресою [ADDRESS] , копія лікарського свідоцтва про смерть від 06 квітня 2016 р. згідно якого місцем смерті [PERSON] є саме квартира за адресою [ADDRESS] , копія договору №1005/29/19/КВ/ОС-2018 про централізовану охорону майна фізичних осіб засобами сигналізації з реагуванням наряду поліції охорони від 31.01.2018 р. у додатку №4 якого померлого [PERSON] вказано в якості уповноваженої особи, яка має право користуватися сигналізацією для доступу у квартиру, копія довіреності на отримання грошових коштів від 14 червня 2011 р. від [PERSON] на користь сина заявниці, чеки на спільні покупки у т.ч. з підписом померлого [PERSON] у гарантійному талоні, копії спільних фотографій заявниці з померлим. Представником заявника було заявлено про виклик свідків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07 квітня 2018 р. серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис №6106 (а.с. 49). Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , показала, що з 2011 р. по 2018 р. проживала за адресою [ADDRESS] даній квартирі вона проживала за згодою власниці квартири - заявниці. У цьому самому будинку знаходиться і квартира № 9 в якій постійно проживали померлий [PERSON] та заявниця. Свідок багаторазово приходила до кв. [ADDRESS] , постійно бачила там померлого [PERSON] , спостерігала ведення ним з заявницею спільного господарства, наявність спільного побуту та характер відносин, які вона може охарактеризувати як сімейні. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що багато років працює разом із сином заявниці [PERSON] та приблизно з 2011 р. постійно запрошувався на дачу належну [PERSON] у с. Ясногородка для проведення спільного відпочинку з його сім`єю, де завжди були присутніми померлий [PERSON] та заявниця, також неодноразово відвідував квартиру [ADDRESS] , де проживали заявниця з [PERSON] Свідок характеризує відносини між заявницею та [PERSON] як сімейні із спільним побутом, правами і обов`язками. За договором купівлі-продажу квартири від 16 червня 1994 р., посвідченого генеральним директором Товарної біржі «Українська біржа» Десятинна» [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до договору дарування від 16 лютого 2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. зареєстрованого в реєстрі за №50, [PERSON] набула у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Згідно договору дарування квартири від 13 травня 2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. зареєстрованого в реєстрі за №1649, померлим [PERSON] 13 травня 2011 р. було подаровано належну йому квартиру за адресою [ADDRESS] на користь сина заявниці - [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно договору №1005/29/19/КВ/ОС-2018 про централізовану охорону майна фізичних осіб засобами сигналізації з реагуванням наряду поліції охорони від 31.01.2018 р. у додатку №4 померлий [PERSON] виступав уповноваженою особою, яка мала право користуватися сигналізацією для доступу у квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 06 квітня 2016 р. №131, виданого КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» місцем смерті [PERSON] є квартира [ADDRESS] (а.с. 16-17). Судом встановлено, що заявник з померлим [PERSON] з 13 травня 2011 р. по день його смерті [INFO] проживали разом однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , мали спільні права і обов`язки, сумісно вели господарство, були пов`язані спільним побутом. Для перевірки доводів заявника щодо відсутності спору про право, судом було витребувано матеріали спадкової справи у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. ( номер запису у спадковому реєстрі 63063027, дата заведення 27.09.2018 р.). З матеріалів спадкової справи наявності спору про право з іншими спадкоємцями судом не вбачається. Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Частиною 2 статті 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За положенням ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник проживала з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Це підтверджується матеріалами справи та допитаними в судовому засіданні свідками. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved