Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми в якості страхового відшкодування у розмірі 10 397, 74, грн та судового збору у сумі 1921, 00 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.06.2018 року між позивачем та ПП «Віком» було укладено було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.132129, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06.07.2018 року в м.Львові по вул.Виговського, 70 трапилася ДТП за участю застраховного автомобіля «Toyota Camry», що належить ПП «Віком» під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 210713», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2018 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. У встановленому порядку позивач 10.08.2018 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПП «Віком» в розмірі 45 183, 36 грн. та звернувся до ПАТ «СК «Універсальна», де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, із заявою про виплату страхового відшкодування. Представник позивача зазначає, що ПАТ «СК «Універсальна» було здійснено виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 34 785, 62 грн., та при цьому наголошує, що на час подання позову залишилася несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме 10 397, 74 грн. Представник позивача зазначає, що 11.04.2019 року на адресу відповідача було направлено претензію щодо (виплати) суми різниці страхового відшкодування. Однак, зазначену вимогу було повернуто на адресу представника позивача, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Наголошує, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15.05.2020 року встановлено, що з наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] за адресою, зазначеною у позовній заяві ( [ADDRESS] ) та у Львівській області не значиться, та постановлено справу за позовною заявою ПАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації передати за територіальною підсудністю на розгляд Залізничному районному суду м.Львова, відповідно до ч.6 ст.28 ЦПК України (позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди). Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Третіми особами залучено ПАТ «СК «Універсальна» та ПП «Віком». У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.124, 125). Суд враховує, що у своїй заяві від 18.09.2020 року представник позивача просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на задоволення позовних вимог та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.144). Суд зауважує, що представником позивача Михайловою Ю.В. (довіреність на представництво інтересів ПАТ «СК «ПЗУ» №1614 від 21.01.2020 року (а.с.139) подано клопотання від 11.09.2020 (та повторно поштовим зв`язком 15.09.2020 року) та від 14.09.2020 року (а.с.136), як уточнене до попереднього про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за п`ять днів до відповідного судового засідання. За наведених обставин, враховуючи, що уточнене клопотання від 14.09.2020 року подане з порушенням строку на його подання, а також з врахуванням заяви представника позивача про розгляд справи без участі представника товариства, суд, відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України, залишає таке клопотання без розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзиву на позов не подав. Поштовий конверт, надісланий відповідачу з копією ухвали суду та матеріалами позовної заяви повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.118). На запит Залізничного районного суду м.Львова від 03.09.2020 року щодо доступу до персональних даних про надання відомостей про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , Личаківська районна адміністрація Львівської області повідомила, що в реєстрі територіальної громади Личаківського району м.Львова, відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] . Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про повідомлення [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за позовом представника ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до відповідача були розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України 07.09.2020 року (а.с. 128, 129), з дотриманням передбачених законодавством строків. Третя особа ПАТ «СК «Універсальна», належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи (а.с.122 ), не скористалося своїми правами як учасника справи на подання пояснень третьої особи. Третя особа ПП «Віком», належним чином повідомлене про про дату, час та місце розгляду справи (а.с.123), не скористалося своїми правами як учасника справи на подання пояснень третьої особи. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.114зв.), а відповідач не подав відзиву на позов, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2018 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПП «Віком» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №132129 (а.с.44). Встановлено також, що відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, за те, що 06.07.2018 року о.22.год. 30 хв. у м.Львів на вулиці Виговського, 70 [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 210713» реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с.57). Потерпілий своєчасно, 09.07.2018 року, звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.48-54). Виходячи із Звіту №199743 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (а.с.58-89) вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 64 547,66 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 39 460,18 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), та у висновку вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ Toyota Camry 2.5, реєстраційний номер [NUMBER] становить 39 460, 18 грн. Відповідно до страхового акту №UA2018070600063/L01/01 від 08.08.2018 року (а.с.90) із розрахунком страхового відшкодування до страхового акту (а.с.91) потерпілому сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 45 183,36 грн., за платіжним дорученням №6217 від 10.08.2018 року (а.с.92). Судом також встановлено, що відповідно до Полісу №АМ1247213 (а.с.93), на час вчинення ДТП, 06.07.2018 ТЗ «ВАЗ 210713», державний номер [NUMBER] , страховиком останнього було ПРАТ «СК «Універсальна», якій було скеровано вимогу в порядку суброгації №31/2019 на суму 45 183, 36 грн. (а.с.94). Позивач стверджує, що ПАТ «СК «Універсальна» було здійснено виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 34 785, 62 грн. Доказів іншого судом не здобуто. Виходячи із змісту претензії щодо відшкодування шкоди, заподіяної в ДТП за №1192138 від 11.04.2019 року (а.с.95), ПАТ «СК «ПЗУ Україна» [PERSON] за адресою, вказаною в позовній заяві, було надіслано претензію в якій його повідомлено, про те, що ПАТ «СК «Універсальна» здійснено часткове відшкодування шкоди, при цьому непогашеною залишилася сума в розмірі 10 397,74 грн. Позивачем подано до суду копію конверта, адресованого [PERSON] , та з якого вбачається, що такий повернувся із відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.96). Згідно з частиною другою статті 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас як передбачено частиною третьою статті 985 ЦК України особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Статті 979 ЦК України та 16 Закону України "Про страхування" визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з наведеного, у ПАТ «СК «Універсальна», у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП), виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Вказане відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 10 липня 2018 року у справі №922/1436/17, від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі №755/180006/18-ц, які суд враховує відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна», виплаченого страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог в розмірі 10 397,74 грн. Одночасно, суд не бере до уваги посилання представника позивача, як на підставу позовних вимог, посилання на ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», які регулюють відносини суброгації, оскільки між позивачем ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини регресу (зворотної вимоги), які регулюються ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved