Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

05.12.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 35763,04 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 24 січня 2020 року між ТОВ «Арес.Компані» та [PERSON] було укладено договір №60200073617 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого, відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 11 64 GB (product) RED Dual Sim» встановленою вартістю 31256,00 грн. та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: платіж при отриманні товару 3125,60 грн та щомісяця рівними частинами в розмірі 3125,60 грн до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. Станом на 23 жовтня 2020 року відповідач не здійснив прийнятих на себе у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, сплативши 24.01.2020 - 3 125,60 грн., 25.02.2020 - 3400,00 грн., тому станом на день подачі позовної заяви відповідач має заборгованість в загальному розмірі 35763,04 грн, яка складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару - 24730,40 грн; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору - 11 032,64 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 02.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 20 листопада 2020 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з неї 16916,40 грн. заборгованості за фактичну вартість придбаного у лізинг товару. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач разом з товаром «Телефон мобільний Apple iPhone 11 64 GB (product) RED Dual Sim», отримала чек, де зазначена дійсна вартість товару у розмірі 23442,00 грн., враховуючи що відповідач сплатила на рахунок позивача 24.01.2020 - 3125,60 грн., 25.02.2020 - 3400,00 грн., таким чином відповідач вказує, що повинна сплатити на користь позивача 16916,40 залишку від дійсності вартості придбаного товару. Щодо незгоди в частині стягнення суми штрафних санкцій, відповідач вказує наступне. До березня 2020 року відповідач сумлінно виконувала покладені на неї зобов`язання за договором лізингу, своєчасно та в повному обсязі сплачувала чергові платежі, однак у зв`язку з запровадження в країні карантинних заходів, відповідач, працюючи у сфері громадського харчування, втратила частину доходу, та не мала змоги здійснювати чергові платежі, що вплинуло на формування заборгованості. В той же час, Законом України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16 червня 2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 15 такого змісту: У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. За таких обставин, відповідач вказує на те, що позивачем незаконно нараховані штрафні санкції за час дії в країні карантинних обмежень. Також відповідач вказує на те, що додані до матеріалів Правила споживчого кредитування вона не підписувала, позивач не ознайомлював зі вказаними правилами, що підтверджується відсутністю її підпису на вказаних правилах, та, враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену в Постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, оскільки, такі правила не можливо вважати частиною укладеного договору, відповідач просить не брати до увагу їх при вирішенні даного спору. Також відповідач зазначає, що в неї на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей а також батько 1936 року народження, який проживає разом нею. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 16 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та ТОВ «Арес.Компані» укладено Договір № 2019071601 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу), за п.п. 1.1, 1.3 якого постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесинг-центруправа вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами, процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідно Договору з клієнтом (а.с. 14). 24 січня 2020 року між ТОВ «Арес.Компані» та [PERSON] був укладений Договір № 60200073617 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 11 64GB (Product) Red Dual SIM», встановленою вартістю 31256,00 грн, та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: платіж при укладенні договору 3125,60 грн. та щомісяця рівними частинами в розмірі 3125,60 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору(а.с. 6). Згідно із п. 8.2, 9.1 Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною цього Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил. Якщо, за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Договору клієнтом та постачальником. У разі, якщо момент підписання цього договору на співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта у цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) належної якості, кількості та комплектації. Розділом 5 Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, розміщеного на веб-сайті www.paylate.com.ua встановлено порядок укладення Договору за допомогою електронного підпису. Відповідно до п. 5.1 Правил, Договір з Клієнтом за допомогою електронного підпису укладається на умовах та в порядку, визначеному цими Правилами. 5.2. Сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі на веб-сайті Процесинг-центра www.dogovor.paylate.com.ua, згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України "Про електронну комерцію". 5.3. У разі прийняття позитивного рішення по заявці Клієнта, Процесинг-центр інформує Клієнта шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. 5.5. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні товарів (послуг) у системі ПлатиПізніше™ містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, Клієнт заходить на веб-сайт Процесинг-центра www.dogovor.paylate.com.ua. 5.6. Для підписання електронної форми Договору, Клієнт здійснює вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центра www.dogovor.paylate.com.ua. 5.7. Здійснивши авторизований вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центра, Клієнт проходить ідентифікацію своєї особи, обравши на свій розсуд канал ідентифікації за допомогою сервісу BankID. Після чого ознайомлюється з цими Правилами, та ставлячи відповідну відмітку, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись положень цих Правил. 5.8. Після ознайомлення з цими Правилами Клієнт отримує доступ до Договору в електронній формі. Даний Договір є персоналізованим та містить усі істотні умови Договору та персональні дані Клієнта, з урахуванням цих Правил, Пакету фінансування та заявки Клієнта. 5.9. Клієнт підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору з моменту кліку по кнопці "ПІДПИСАТИ", яка розміщена в нижньому правому куті Договору. 5.10. Підписання Клієнтом Договору відбувається шляхом використання електронного підпису. Клієнт надає згоду на використання його електронного підпису у якості аналога власноручного підпису. Безпосереднє підписання Договору здійснюється Клієнтом шляхом надсилання Клієнтом Процесинг-центру одноразового ідентифікатора через свою облікову сторінку на веб-сайті Процесинг-центра. Одноразовий ідентифікатор надсилається Процесинг-центром Клієнту засобом зв`язку, вказаним під час подання заявки. Виконання цих дій означає прийняття Клієнтом всіх умов Договору та його укладання в електронній формі, що згідно пункту 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноруч. Кожний примірник Договору в електронній формі з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила отримання товарів в системі Плати Пізніше Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фангарант Груп» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови правил отримання товарів, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За наведених обставин, суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше, оскільки, після ознайомлення з цими Правилами Клієнт отримує доступ (перенаправляється) до Договору в електронній формі який є персоналізованим та містить усі істотні умови Договору та персональні дані Клієнта, з урахуванням цих Правил, Пакету фінансування та заявки Клієнта, тобто, без підтвердження про ознайомлення відповідача з цими правилами, неможливо було б отримати в доступі до договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше в електронній формі. Також, слід зазначити, що в Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, на яку посилається відповідач в своїх запереченнях, викладено висновок щодо укладення кредитного договору в письмовій формі, умови якого було викладено на офіційному сайті банку, за таких обставин, викладена позиція не підлягає застосування в даному конкретному випадку. З огляду на викладене, між сторонами було укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше на умовах лізингу, зі встановленими Правилами отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, які є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору. Відповідно до п. 1.1, 1.3 Договору № 2019071601 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу) від 16.7.2019 всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору з клієнтом - 24.01.2020. За матеріалами справи убачається, не заперечується сторонами по справі, що відповідачем здійснено часткове виконання умов Договору № 60200073617 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™від 24.01.2020 та сплачено: 24.01.2020 - 3125,60 грн, 25.02.2020 - 3400,00 грн.. (а. с. 5) Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 23 жовтня 2020 року заборгованість відповідача за Договором № 60200073617 від 24.01.2020 становить 24730,40 грн. за місячними платежами, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної та повної сплати лізингових платежів, які визначені умовами договору № 60200073617 від 24.01.2020, в той час є безпідставним посилання відповідача про те, що вона має сплатити заборгованість виходячи з дійсної вартості товару в сумі 23442,00 грн., виходячи з наданого відповідачем чеку за наданий товар «Телефон мобільний Apple iPhone 11 64 GB (product) RED Dual Sim», оскільки з підписанням Договору №60200073617 відповідач погодилась на викладені умови, зокрема, погоджений між сторонами розмір щомісячних платежів, а також порядок та строк їх погашення, крім того, відповідач, здійснюючи фактичні платежі у розмірі, встановленим договором, погодилась з умовами договору, в той же час, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2, 12.3 Договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Законом України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16 червня 2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 15 такого змісту: У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Суд не бере до уваги посилання відповідача про застосування вказаного закону у правовідносинах, які виникли між сторонами у справі, оскільки дія вказаного Закону поширюється на відносини між кредитодавцем та позичальником на підставі укладеного між ними кредитного договору, у зв`язку з нарахуванням кредитодавцем штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання умов кредитного договору на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, в той же час, відносини які виникли між сторонами у справі стосуються Дговору лізингу, що не є тотожним з укладенням кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 11032,64 грн. суми штрафних санкцій нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору є обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної та повної сплати лізингових платежів, які визначені умовами договору № 60200073617 від 24.01.2020 року, таким чином, позивачем правомірно нараховано штрафні санкції, які передбачені умовами договору, на суму прострочених лізингових платежів, при визначенні розміру штрафних санкцій, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості згідно договору №60200073617 від 24.01.2020 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованими, та такими. Що підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved