Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрому зазначено, що з відповідачем зареєструвала шлюб 27.09.2016 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Їх сім"я розпалася, вони не підтримують шлюбних стосунків, тривалий час проживають окремо, мають окремі бюджети. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у зв"язку з чим просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, ураховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№ 29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов"язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У звязку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». В судовому засіданні установлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2016 р. у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 110, (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 7). Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження, а.с. 8). Подружжя тривалий час проживає окремо, має різні бюджети, фактично припинило шлюбні стосунки, (акт обстеження умов, а.с. 9). Проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку, лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що сім"я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved