Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та своє утримання. Свій позов мотивує тим, що 20 вересня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №39. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки за час їхнього спільного сімейного життя поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Зазначає, що з серпня 2015 року проживають окремо, вона з дітьми проживає у батьківському будинку разом із своєю матір"ю, відповідач проживає в [INFO]. Вказує, що на даний час фактично діти знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у матеріальному забезпеченні їх проживання і розвитку та ухиляється від виконання свого обов"язку щодо утримання дітей. Відповідач є фізично здоровим, але ніде не працює, хоча має можливість працювати та надавати достатні кошти для утримання малолітніх дітей. Крім цього зазначає, що донька [PERSON] перебуває на грудному вигодовуванні, а вона як матір-годувальниця потребує відповідного харчування, яке має бути збалансованим та різноманітним. А тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду та до досягнення дитиною - донькою [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та дали пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Позивачка пояснила, що на даний час перебуває по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну державну допомогу через органи соціального захисту населення, проте цих грошей не вистачає на продукти харчування, одяг для дітей, на їхній розвиток. У зв"язку з цим змушена звертатися до мами та свого брата про надання їй грошової позики. Не заперечувала, що відповідач за один місяць проплатив гроші за відвідування сином [PERSON] дитячого садочка. Зазначила, що діти - син [PERSON] та донька [PERSON] є здоровими. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилаючись на свої письмові заперечення. Доповнив, що раніше неодноразово пропонував дружині фінансову допомогу, пропонував надати продукти харчування, також купував дітям одяг, однак позивачка в категоричній формі відмовлялася від всього. Згідний слачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень. Пояснив, що позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 700 гривень не визнає, оскільки на даний час ніде не працює та не має стабільного доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його сестра [PERSON], позивачка по справі, неодноразово зверталася до нього з приводу позики грошей. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що надавав неодноразово для свого зятя [PERSON], відповідача по справі, свій автомобіль в користування, щоб завести продукти харчування в дитячий садочок та забрати сина з дитячого садочка, також був свідком того, як [PERSON] неодноразово хотів надати матеріальну допомогу дружині на утримання дітей, проте вона постійно ігнорувала про отримання від відповідача допомоги. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час позивач з дітьми проживають окремо від відповідача і між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов»язку утримувати малолітніх дітей. Згідно з свідоцтва про народження [PERSON], серії І-АМ №178663 від 01 вересня 2010 року та свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЕГ №221743 від 06 серпня 2015 року батьком дітей є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивач заявила позов про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей та своє утримання в твердій грошовій сумі. В суді встановлено, що відповідач по справі не працює, земельного паю не має, не має постійного місця проживання, з його слів має хронічні хвороби, проте на підтвердження наявних у нього захворювань доказів суду не надав, а отже має задовільний стан здоров"я, має можливість працювати, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Позивачка на даний час перебуває по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, у зв"язку з чим отримує соціальну державну допомогу через органи соціального захисту населення. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням можливостей відповідача, відповідно суд вважає, що відповідач невзмозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач визнав частково позовні вимоги, пояснивши, що має можливість сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 700 грн., раніше працював неофіційно, на сьогоднішній день не працює, суд приходить до переконання, що з врахуванням стану здоров»я відповідача, матеріального стану, з підстав мінливості його доходів позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, тобто стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Ю.С. аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі по 400 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial