Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором. При цьому, позивач посилався на те, що відповідач не виконує умови укладеного договору, через що він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач станом на 06.02.2015 р. просив суму боргу за Кредитним договором №106-В/08/12/ФО/А від 04.07.2008 р. в розмірі 9 556,66 доларів США (Дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість доларів США 66 центів) та 47 622,43 грн. сім тисяч шістсот двадцять дві гривні 43 копійки), що за офіційним обмінним курс станом на 06 лютого 2015 р. (1 долар США = 23,13058 грн.) разом складає 268 673,52 шістдесят вісім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 52 копійки, з яких: -заборгованість за кредитом - 5 396,94 дол. США (з них прострочено - 5396,94 доларів США); -проценти за користування кредитом - 0,45 доларів США (з них прострочено - 0,39 дол. США); -комісія за управління кредитом - 35 080,94 грн. (з них прострочено - 33 884,25 грн. -пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 4 159,27 дол. США;що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 23 13058 грн.) становить 96 206,33 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитом - 47 622,43 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 2 686,73 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) 73 копійки. В судовому засідання представник позивача Гурєв М.В., який діє на підставі довіреності уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо укладення між сторонами даного кредитного договору, не заперечувала проти стягнення тіла кредиту, нарахованих процентів та комісії за управління кредитом, однак як усно так і у письмовій заяві просила зменшити відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України суму пені на 99% до 1438, 28 грн. Суд, вислухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що 04 липня 2008 року між ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ акціонерне товариство "ДОЧІРНІЙ Банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ", та [PERSON] укладено Кредитний договір №106-В/08/12/ФО/А. Відповідно до п. 1.1.-1.3. умов Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 26 451,00 (двадцять шість тисяч чотириста п'ятдесят один) долар США 00 центів на придбання нового автомобіля. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 0,01% (нуль цілих одна сота) процентів річних. Пунктом 1.4. Кредитного договору, передбачено, що кредитні кошти Позичальник зобов'язався сплачувати в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до графіку, згідно із Додатком №1 до Кредитного договору, що є його невід'ємною частиною, з кінцевим терміном повернення не пізніше 04 липня 2015 року. Факт надання кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача, відповідно до якої відповідачу видано суму 26 451,00 (двадцять шість тисяч чотириста п'ятдесят один) долар США 00 центів. У пункті 1.2. Кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується сплачувати Банку проценти у розмірі 0,01 % (нуль цілих одна сота) процентів річних. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Згідно положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання Боржник зобов'язаний сплатити неустойку у відповідності до умов Договору. Стаття 549 ЦК України зазначає, що "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Також згідно з пунктом 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку комісійні винагороди та інші супутні послуги, а саме плату за управління Кредитом у розмірі 0,28% (нуль цілих двадцять вісім сотих) від суми Кредиту, зазначеної в пункті 1.1 Кредитного договору. Плата за управління Кредитом сплачується Позичальником щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, починаючи з дати надання Позичальнику Кредиту, до дати повного погашення Кредиту. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, за несвоєчасне погашення грошових зобов'язань за цим Договором, Відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу неустойку (пеню) у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення. Станом на 06.02.2015 р. сума боргу за Кредитним договором №106-В/08/12/ФО/А від 04.07.2008 р. становить 9 556,66 доларів США (Дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість доларів США 66 центів) та 47 622,43 грн. сім тисяч шістсот двадцять дві гривні 43 копійки), що за офіційним обмінним курс станом на 06 лютого 2015 р. (1 долар США = 23,13058 грн.) разом складає 268 673,52 шістдесят вісім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 52 копійки, з яких: -заборгованість за кредитом - 5 396,94 дол. США (з них прострочено - 5396,94 доларів США); -проценти за користування кредитом - 0,45 доларів США (з них прострочено - 0,39 дол. США); -комісія за управління кредитом - 35 080,94 грн. (з них прострочено - 33 884,25 грн. -пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 4 159,27 дол. США;що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 23 13058 грн.) становить 96 206,33 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитом - 47 622,43 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 2 686,73 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) 73 копійки. Відповідно до п.6.11. Кредитного договору передбачено, що позивач має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір та/або вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості у разі затримання Позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини Кредиту, та/або процентів, нарахованих за користування кредитними коштами. Зазначений пункт Кредитного договору узгоджується із нормою ст. 1050 ЦК України якою передбачено, що у разі "якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів". Позивач скористався своїм правом та вручив Відповідачу повідомлення-вимогу вих. №70/5/57 від 06.02.2014 р. про погашення заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі. Дану вимогу відповідач отримав на руки 12.02.2014 р., однак заборгованість за Кредитним договором не сплатив. Відповідно до ч.1ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п.3.2 Рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. З огляду на приписи ч. ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. З урахуванням наведеного, обставин справи, що мають істотне значення, суд вважає за можливе, застосувавши ст..ст. 549, ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити розмір пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - з суми 96 206,33 грн. до 48103, 17 грн. та розмір пені за прострочення сплати комісії за управління кредитом з суми 47 622,43 грн. до 23811, 22 грн., а всього 71914, 39 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial