Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить збільшити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2007 та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000,00 (одній тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, позивачка просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати. Під час розгляду справи в суді позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить збільшити розміру стягуваних з [PERSON] аліментів та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] по 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Свій позов позивачка мотивує тим, що 10 травня 2007 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них троє дітей, двоє з яких неповнолітні: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26.06.2007 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі по 50,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, крім сплати 50 гривень аліментів, участі у вихованні дітей не приймає, не спілкується та не надає їм допомогу, аліменти сплачує не постійно, станом на 01.02.2018 року заборгованість становила 2741,37 грн. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі обов"язки, покладені на неї законом та необхідні для його належного утримання. Позивачка не працевлаштована, отримує щомісячну компенсаційну виплату по догляду за пристарілою особою, тому не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей. Розмір аліментів, визначений рішенням суду від 26.05.2007 року, не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Тому просить даний розмір збільшити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний на збільшення розміру аліментів, однак такої суми не спроможний сплачувати, оскільки немає постійного місця роботи, періодично підзаробляє на тимчасових роботах. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ГЮ № 121812 та серії 1-ГЮ № 147082 батьками [PERSON] та [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON]. /а.с.7/. Шлюб між сторонами розірвано, про що підтверджує свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ № 031375 /а.с.12/. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2007 року, відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] аліменти в розмірі по 50 (п"ятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно ( а.с.13). Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Обставинами, які змінили матеріальний стан позивачки [PERSON] після винесення судового рішення про стягнення на її користь аліментів в розмірі по 50 (п"ятдесят) гривень на кожну дитину, вона вважає зростання прожиткового мінімуму для дітей та зміна економічної ситуації в державі, а саме з моменту винесення рішення суду зросли ціни на продукти та промислові товари, а відтак змінився її матеріальний стан. Відповідно зросли потреби дітей, що призвело до збільшення витрат на їй утримання. Грошові кошти необхідні для придбання для дітей найелементарнішого, зокрема, продуктів харчування, одягу та взуття, ліків. 09 листопада 2017 року, набрали чинності зміни до ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн. При задоволенні позову, суд враховує наступне. Відповідач офіційно не працює, інших утриманців та неповнолітніх дітей на утриманні не має, є працездатним, його доходи носять мінливий та нерегулярний характер. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він має заробітки від будівельних робіт. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей в суді не встановлено. Відповідач згідний на збільшення розміру аліментів. Позивачка наполягає на стягненні аліментів в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв"язку з цим, враховуючи положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, та також ст. 7 ЗК України "Про Державний бюджет на 2018 рік", суд приходить до висновку, що позов про збільшення розміру аліментів з 50 грн. на 50% прожиткового мінімумів встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину підлягає задоволенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи та на користь позивачки, понесені нею судові витрати в розмірі 500 гривень за надання правничої допомоги. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved