overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач однією сім"єю не проживають, неповнолітня донька [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. При тому що позивачка працює, коштів на утримання дитини їй не вистачає. З наведених підстав позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки у розмірі 1500 гривень щомісяця, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду із заяою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень. Згідно з положеннями ст. 180 ч. 1 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач однією сім"єю не проживають, неповнолітня донька [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. Доказів, які б спростовували твердження позивачки відповідачем не надано. За таких обставин суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього законом обов"язку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв"язку з чим з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання. При цьому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в обгрунтування якого зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть, донька проживає разом з матір"ю. \~ \~ \~ \~ При цьому відповідач [PERSON] \~ніякої участі в утриманні та вихованні \~дитини не приймає. \~ \~ \~ \~ З цих підстав позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини \~усіх видів заробітку відповідача до досягнення повноліття дитиною, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 180 СК України батьки забов"язані утримувати дитину до повноліття. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі сторони по справі є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають, спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~ При цьому відповідач [PERSON] \~ніякої участі в утриманні та вихованні \~дитини не приймає. З урахуванням обставин справи суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов"язку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON],яка померла [INFO], як сином та матір"ю. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали. Пояснили,що [INFO] померла [PERSON],після смерті якої відкрилась спадщина,що складається з ощадних книжок та квартири [ADDRESS]. Син померлої [PERSON] проживав разом з матір"ю за вищевказаною адресою,однак при зверненні до нотаріальної контори у видачі Свідоцтва про право власності за законом відмовлено в зв"язку з невідповідністю у написанні ім"я матері в Свідоцтві про народження заявника та Свідоцтві про смерті [PERSON] Факт родинних відносин підтверджуються рядом документів. Покликаючись на те, що даний факт породжує для [PERSON] юридичні наслідки і в іншому порядку встановити цей факт неможливо, просять заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні документів ім"я померлої [PERSON] значиться по різному. Так, в свідоцтві про народження [NUMBER] ім"я значиться як [PERSON],[INFO]. В Свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER],матір"ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Ім"я [PERSON] значиться в Довідці ЖКП "Перспективне" від 17 жовтня 2014 року №3, Ордері №401 від 23 серпня 1990 року,Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2010 року,Свідоцтві про смерть серії [NUMBER]. Отже,як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ім"я матері заявниці у документах вказувалось по різному. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] підтвердили, що матір"ю заявника є [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Сукупністю вищенаведених доказів доведено правомірність заявлених вимог. Підтвердження факту родинних відносин необхідне заявниці для оформлення приватної власності на нерухоме майно,тобто породжує для заявниці юридичні наслідки. В іншому позасудовому порядку встановити даний факт неможливо. За таких обставин підстави для задоволення заяви наявні. На підставі п.1 ч.1 ст.256,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду пояснила, що 16.04.2014 року відповідач позичив у позивача 3000 доларів США строком до 30.08.2014 року та власноручно написав розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Згідно ст.625, 1050 ЦК України відповідач також зобов"язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, що становить 194,30 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг. Просить стягнути з відповідача в користь позивача 38858,65 грн. за договором позики, 194,30 грн. - три проценти річних від простроченої суми та судові витрати в сумі 2390,53 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився , про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про що свідчить поштова розписка. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які позивач вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а у відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позичив у [PERSON] 3000 доларів США , що за курсом НБУ станом на 14.10.2014 року становить 38858,65 грн., строком до 30.08.2014 року про що власноручно написав розписку. У зазначений термін відповідач борг не повернув. У відповідності до ст. 530 ЦК України , якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає до виконання у цей строк. Однак по даний час відповідач добровільно гроші не повернув. Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 ЦК України. Як вбачається із змісту ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник своєчасно не повернув суму позики тому він зобов"язаний сплатити 38858,65 грн. боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 194,30 грн. (38858,65 * 3% : 12 = 97,15 грн., 97,15*2=194,30). Враховуючи вищенаведені обставини, позов підлягає до задоволення в розмірі 39052,95 грн. Судові витрати підлягають до задоволення в розмірі 2390,53 грн. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 625, 536, 612, 1046, 1047, 1167 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.03.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.08.2021 року має заборгованість по договору на загальну суму 10252,12 грн., яка складається з наступного: 8270 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 8270 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1982,12 грн.- заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи заздалегідь та належним чином. Повідомлень про причини неявки чи заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно заяви № б/н від 22.03.2013 року банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.08.2021 року має заборгованість по договору на загальну суму 10252,12 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 623, 624, 629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТзОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 квітня 2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. відповідно до договору кредиту № 002476 та відповідно до договору позики № 429/09 від 21.10.2009 року. Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим станом на листопад 2013 року має заборгованість по договору на загальну суму 6666,66 грн.. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на його користь судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Заяв про причини неявки, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю та по справі можливе ухвалення заочного рішення. Згідно договору № 002476 від 27 квітня 2009 року між ТОВ "Благо-Інвест" укладено договір, згідно якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок учасника, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для учасника. Відповідно до надісланої заяви відповідача на участь в Асингаційному заході, відповідач отримав дозвіл на суму 40000 грн. яку відповідач отримав 22.10.2009 року у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання. З квітня 2012 року відповідач почав порушувати графік погашення позики і відповідно до розрахунку заборгованості станом на листопад 2013 року виникла заборгованість у сумі 6666,66 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає до стягнення на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 623, 624, 629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання і просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.10.2013 року по 17.03.2014 року у розмірі 655,54 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є власником газифікованої квартири за адресою [ADDRESS] та являється споживачем природного газу. 18.06.2013 року [PERSON] уклала з ПАТ «Чернігівгаз» договір про надання населенню послуг з газопостачання. У відповідності до вимог п. п. 2 п. 28 укладеного договору боржник зобов"язався дотримуватися під час користування газом вимог Правил безпеки систем газопостачання, Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також умов цього договору. У відповідності до вимог п.п.3 п.28 Договору боржник взяв на себе обов"язок вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору. Порядок та умови оплати за надані послуги з газопостачання закріплені розділом 4 договору. Відповідно до п. 17 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Такий же строк розрахункового періоду за отримані послуги встановлений п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків і затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572. Згідно ст. 68 ЖК України боржник була зобов'язана своєчасно вносити плату за комунальні послуги - спожитий природний газ. Проте, [PERSON] свідомо в порушення вищезазначених вимог законодавства не сплачувала за спожитий природний газ у повному обсязі, в зв'язку з чим зі своєї вини створила заборгованість в сумі 655,54 грн. за період з 01.10.2013 року по 17.03.2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому порядку, згідно ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої 19719 грн. заборгованості згідно укладеного сторонами 24.06.2013 року договору позики 1250 євро, які позичальниця зобов"язалась була повернути до 23.07.2013 року, але не виконала свої зобов"язання. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1046 ЦК України прямо визначає, що договір позики є укладеним з моменту передання позичальнику грошей, тобто договір позики належить до групи реальних договорів і, відповідно, набуває чинності лише з моменту, коли позикодавець передає предмет позики позичальнику. Відповідно до наявної у матеріалах справи поданої самою позивачкою копії письмової розписки [PERSON] від 24.06.2013 року остання вказує на свою готовність відшкодувати матеріальну шкоду, яку завдав її син [PERSON] позивачці якимись шахрайськими діями. Зміст даної розписки ніяким чином не підтверджує факт виникнення між сторонами даної справи договірних відносин, що випливають із позики грошей, а свідчать про проявлену готовність відповідачки сплатити відповідну суму коштів за свого сина (при цьому у розписці невизначена чітко юридична підстава виникнення перед позивачкою зобов"язання сина позивачки [PERSON] відшкодувати шкоду, але чітко простежується безвалютність відносин між [PERSON] та [PERSON] щодо передачі позивачкою відповідачці вказаної нею суми) . Відповідно до ст. 60 ЦПК України саме на позивачку покладається обов"язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, але остання не надала суду ні належних доказів, ні належного обгрунтування вказаної вимоги, в зв"язку з чим суд дану вимогу залишає без задоволення. З огляду на відмову у позові, судові витрати по справі слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що 27 січня 2000 року в с. Червона Гребля помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті батька залишилась спадщина, при зверненні до нотаріальної контори йому відмовили в прийнятті документів, оскільки в документах, що підтверджують їхню спорідненість є відмінності, а саме в свідоцтві про народження заявника його батько записаний як "Слепий Іван Васильович", а в свідоцтві про смерть записаний як "Слєпий Іван Васильович", тому заявник змушений звернутися до суду, оскільки довести даний факт, крім як в судовому порядку не має можливості. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа Червоногреблянська сільська рада в судове засідання не з"явились, подали до суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечують проти встановлення вказаного факту. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 339685 [PERSON] помер 27 січня 2000 року ( а.с. 4). Згідно довідки Червоногреблянської сільської ради громадянин [PERSON], постійно проживав та був зареєстрований [INFO] де і помер 27 січня 2000 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він не надав документи, які свідчать про родинний зв"язок заявника відносно [PERSON], як сина з батьком (а.с. 7). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та [PERSON] Встановлення факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявникові для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved