Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягення матеріальних та моральних збитків.Свої вимоги позивачка обгрунтовує наступним.28.03.2014 року між позивачкою та відповідачкою- фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено угоду про встановлення пам"ятника померлому чоловіку позивачки- [PERSON]. За виготовлення й установку пам"ятника на цвинтарі позивачка сплатила відповідачці 7000 грн. та отримала у підтвердження товарний чек №68 від 28.03.2014 року. 17 квітня 2014 року відповідачкою було встановлено пам"ятник,а 07.06.2014 року пам"ятник впав від вітру та розбився.Звернувшись до представника відповідача з вимогою повернути кошти їй було відмовлено. Діями відповідачки було спричинено моральну шкоду,яка полягає у приниженні честі,гідності,моральних переживаннях ,порушення стосунків з родичами померлого.Позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь за завдану матеріальну шкоду 7000 грн.,компенсацію за завдану моральну шкоду 3000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивачка не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Повністю підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала та пояснила суду,що її провини у руйнуванні пам"ятника немає,а тому просить відмовити у задоволенні позову.Також відповідачка пояснила, що дійсно 28.03.2014 року між сторонами було укладено угоду про виготовлення та встановлення пам"ятника. Пам"ятник гранітний,вагою 270 кг. 17.04.2014 року при встановленні пам"ятника були присутні родичі зі сторони позивачки. Було повністю виконано технічні вимоги по встановленню пам"ятника.Будь-яких зауважень від позивачки не надходило.На початку червня вона дізналася,що пам"ятник впав і приїхала на місце,де й сфотографувала його.На її думку пам"ятник впав через умисні дії вандалів,так як були характерні пошкодження від твердих предметів не тільки на пам"ятнику,але й на цвітнику. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що він є чоловіком відповідачки . По заказу [PERSON] було виготовлено та встановлено могильний пам"ятник її чоловікові. Притензій по встановленню пам"ятника не було.В червні 2014 року дізнався,що пам"ятник зруйновано. З"явившись на кладовище він помітив,що пам"ятник було спеціально повалено та розбито про що свідчили характерні пошкодження пам"ятника та цвітника. Окрім того,пам"ятник було повалено в іншу сторону від цвітника,але цвітник з граніту теж було пошкоджено ,що вказує на те,що його було знищено не вітром а від нанесення ударів твердим предметом. Він зробив декілька фото пам"ятнику .Позивачка до нього та дружини з приводу повалення пам"ятника не зверталася. Допитаний в якості спеціаліста [PERSON] пояснив суду,що він тривалий час займається встановкою гранітних пам"ятників . Технологію встановлення пам"ятників застосовує таку ж як і фірма відповідачки. Від вітру пам"ятник не може впасти через те,що він кріпиться на металеву арматуру та заливається міцним бетоном.Через те,що такі пам"ятники мають вагу до 300 кг.,то вітер не може їх звалити.За роки роботи не було жодного випадку падіння пам"ятника через вітер. Суд критично відноситься до пояснень [PERSON] через те,що він через проведення антитерористичної операції на теріторії Луганської області не надав суду відповідні документи,якіб засвідчили повноваження особи,яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів . Вислухавши пояснення відповідачки,допитавши свідка [PERSON] судом встановлено наступне. 28.03.2014 року між позивачкою та відповідачкою- фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено угоду про встановлення пам"ятника померлому чоловіку позивачки- [PERSON] в с.Тополі Троїцького району Луганської області. За виготовлення й установку пам"ятника на цвинтарі позивачка сплатила відповідачці 7000 грн. та отримала у підтвердження товарний чек №68 від 28.03.2014 року. 17 квітня 2014 року працівниками відповідачки було встановлено пам"ятник,а 07.06.2014 року було встановлено руйнування пам"ятнику. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно положень ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суж вважає,що позивачкою не надано належних доказів того,що пам"ятник зазнав руйнування з вини відповідачки,а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed