Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначення місця її проживання з батьком. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду 13.07.2012 року, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу у вересні 2012 року була вивезена матір"ю в Республіку Молдова для відпочинку та оздоровлення за його нотаріально посвідченою згодою на строк з 10.09.2012 року по 31.12.2013 року, так як дитина потребувала за станом здоров"я відпочинку, однак через деякий час відповідач повідомила про створення сім"ї з іншим чоловіком та обранням в зв"язку з цією обставиною постійного місця проживання її та дитини в Республіці Молдова без можливості повернення дитини в Україну, тобто мати самовільно без згоди батька обрала місце проживання дитини в іншій державі, чим позбавила його права на спілкування, виховання та утримання дочки [PERSON], яку протиправно утримує на території іншої держави, що є правовою підставою для відібрання дитини та повернення її за постійним місцем проживання в [INFO] з визначенням місця проживання дочки [PERSON] з ним, оскільки він має всі умови для проживання та виховання дитини, її матеріального забезпечення. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон та визначення місця проживання малолітньої дитини з матір"ю, в обгрунтування якого посилається на те, що після розірвання шлюбу з позивачем в 2012 році малолітня дочка [PERSON], [INFO], залишилась проживати з нею, в зв"язку з чим батько 10.09.2012 року дав згоду нотаріально посвідчену на тимчасовий виїзд дитини за кордон в Республіку Молдова до 31.12.2013 року, яку вона вивезла на законних підставах, що не може вважатись викраденням дитини, при цьому батько [PERSON] після закінчення терміну перебування дитини за кордоном не надає дозволу на її перебування в Республіці Молдова, де вона, мати, створила іншу сім"ю, в якій проживає дочка, де створені всі належні умови для проживання дитини, яка відвідує навчальні заклади, виховується в теплій атмосфері, що свідчить про неможливість розлучення дитини з матір"ю, при цьому батько ніколи не цікавився дитиною, не бажав зберегти сім"ю, і не зможе забезпечити проживання та виховання малолітньої дочки, а тому просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон та визначення місця проживання з матір"ю. Позивач-відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги і дали пояснення згідно заяви, стверджують, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], до даного часу без законних підстав утримується матір"ю [PERSON] в іншій державі, чим порушуються права дитини та батька, а тому просять відібрати дитину та повернути її в Україну до місця постійного проживання в [INFO], визначити місце проживання дитини з батьком, зустрічні позовні вимоги не визнали, вказуючи, що мати дитини протиправно утримує дитину за кордоном, так як без згоди батька обрала місце проживання малолітньої дитини, виходячи із особистих потреб, при цьому не надала достовірних доказів забезпечення дитини належними умовами для проживання та виховання, в зв"язку з чим просять відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач - позивач [PERSON] письмовими запереченнями, її представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнали, посилаючись на законність вивезення дитини за кордон зі згоди батька, що не є викраденням дитини, яка має проживати з матір"ю в Республіці Молдова, оскільки нею та її чоловіком в сім"ї створені всі умови для проживання та виховання дитини, при цьому батько не цікавиться дитиною, просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], представник підтримав зустрічні позовін вимоги [PERSON] та дав пояснення згідно зустрічної позовної заяви, просить надати дозвіл на виїзд дитини [PERSON], [INFO], за кордон та визначення місця проживання з матір"ю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки і піклування Сарненської РДА [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], вказуючи, що батько має рівні права з матір"ю щодо дитини [PERSON], [INFO], яку мати без згоди батька утримує в іншій державі, що є підставою вважати її поведінку протиправною та задовольнити первісний позов, відмовивши у задоволені зустрічного поозову, так як батько має належні умови для проживання та виховання дитини як з"ясовано органом опіки і піклування Сарненської РДА при наданні висновків у даному спорі, які підтримує у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази, вважає, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який випливає із сімейних правовідносин, які регулюються главою 13 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обовязків батьків і дітей. Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13.07.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.06.2003 року, розірваний у встановленому законом порядку (а.с.6 т.1, матеріали цивільної справи №1718/2356/12). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія І-ГЮ №042735, постійним місцем проживання якої є м.Сарни вул.Пушкіна,4/51 Рівненської області (а.с.7, 20 т.1). Згідно заяви нотаріально посвідченої 30.03.2012 року [PERSON] дав згоду на тимчасову поїздку за кордон до Республіки Молдова малолітній дочці [PERSON], [INFO], на період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року з метою відпочинку та оздоровлення в супроводі матері [PERSON] (а.с.91 т.1). Згідно заяви нотаріально посвідченої 10.09.2012 року [PERSON] дав згоду на тимчасову поїздку за кордон до Республіки Молдова малолітній дочці [PERSON], [INFO], на період з 10.09.2012 року по 31.12.2013 року з метою відпочинку та оздоровлення в супроводі матері [PERSON] (а.с.92 т.1). Із оглянутого повідомлення Районної ради Флорешти Республіки Молдова від 07.11.2012 року, наданого в порядку виконання доручення служби у справах дітей Сарненської РДА (а.с.12 т.1, а.с.116 т.1), встановлено, що [PERSON] у листопаді 2012 року з дочкою [PERSON] проживала в [INFO] у родички [PERSON], і зі слів [PERSON], вона, відповідач, з дитиною не збирається повертатись в Україну. Із оглянутих свідоцтва про укладення шлюбу від 12.01.2013 року (а.с.75-76 т.1, 43-44 т.2), довідки (а.с.81 т.1) вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], з яким проживає в [INFO], і в складі сім"ї проживає її малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням №1708 від 06.05.2014 року муніципалітету Кишинева МВС Республіки Молдова громадянці України [PERSON] продовжене право на тимчасове проживання задля воз"єднання сім"ї, яка супроводжує неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], до 14 квітня 2016 року (а.с.157-158 т.1, а.с.16 т.2). Згідно оглянутих характеристик, похвальних грамот, довідок малолітня [PERSON], [INFO], проживає з 10.09.2012 року по даний час на території Республіка Молдова, де відвідує навчальний заклад ліцей "Антон Чехов" в м.Флорешта, художню школу, характеризується позитивно, навчанням якої постійно цікавиться мати [PERSON] Довідки медичних закладів вказують, що малолітня [PERSON], [INFO], є здоровою. Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно положень ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом із досліджених письмових документів, пояснень сторін, свідка [PERSON] достовірно встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON], 2007 року, яка не досягла десяти років, [PERSON] самочинно без згоди батька [PERSON] змінила місце проживання дочки, визначивши його за межами України, де дитина постійно проживала за місцем реєстрації обох батьків в м.Сарни вул.Пушкіна,4/51 Рівненської області, на території іншої держави Республіки Молдова в с.Варваровка Флорештського району, куди вивезла дитину за формальною згодою батька з ціллю тимчасової поїздки для оздоровлення дочки, не маючи заздалегідь наміру повертати дитину в Україну, яку після закінчення 01.01.2014 року терміну дії дозволу на перебування дитини за кордоном без правових підстав утримує в Республіці Молдова, що свідчить про протиправну поведінку [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Суд при розгляді даного спору керується правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року справа № 6-117 цс 13 про те, що вирішуючи питання щодо повернення дитини до місця її постійного проживання з підстав, передбачених Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року (далі Конвенція), суд, ураховуючи найвищі інтереси дитини, повинен дослідити, чи є переміщення або утримання дитини незаконним, і забезпечити негайне повернення дитини (статті 3 та 12 Конвенції). При цьому суд повинен переконатись у наявності (відсутності) виключень, передбачених статтями 13 та 20 Конвенції, зокрема, чи здійснювалося піклування про дитину в місці постійного проживання до моменту переміщення, чи існує серйозний ризик того, що повернення поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної загрози або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку, а також чи таке повернення допускається з урахуванням основних принципів запитуваної держави. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом в ході судового розляду спору з"ясовано, що обоє батьків малолітньої дитини [PERSON], 2007 року, [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, їх постійним місцем проживання є територія України м.Сарни вул.Пушкіна,4/51 Рівненської області, де також є зареєстрованою та постійно проживала їх спільна дитина [PERSON], при цьому обоє батьків до виїзду матері з дитиною за кордон у вересні 2012 року здійснювали піклування про дитину в місці постійного проживання, яка відвідувала дошкільний заклад, перебувала на обліку в дитячій поліклініці Сарненської ЦРЛ, з якою також мали спілкування дід, дві баби, однак мати [PERSON] тривалий час протиправно утримує дитину за кордоном, перешкоджаючи реалізації батьком [PERSON] своїх прав, які є рівними з права відповідача-позивача, щодо спілкування з дитиною, її відвідування та щодо участі у вихованні дитини, при цьому [PERSON] не має на території Респуліки Молдова місця постійного проживання та постійної чи тимчасової реєстрації в с.Варваровка Флорештського району, так як дозвіл на перебування в даній державі є тимчасовим, який закінчується 14.04.2016 року, в зв"язку з чим не має можливостей забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини за кордоном, яка взагалі з 01.01.2014 року незаконно знаходиться в іншій державі. Отже, виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що наявні правові підстави для негайного повернення дитини [PERSON], [INFO], з території Республіки Молдова на територію України до постійного місця реєстрації та проживання в [INFO] з передачею дитини батькові [PERSON] для постійного проживання з батьком при поверненні з території Республіки Молдова на територію України до місця реєстрації та проживання в [INFO], до моменту повернення матері [PERSON] на територію України до місця реєстрації для постійного проживання в [INFO], так як не встановлені будь-які докази чи обставини вважати, що повернення поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної загрози або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку, оскільки висновки органу опіки та піклування Сарненської РДА від 27.01.2015 року (а.с.59-60 т.2), від 28.09.2015 року підтверджують створення батьком всіх умов для проживання та забезпечення дитини, її виховання по місцю проживання в [INFO], його відношення до дитини до моменту її переміщення та на даний час, який за даними висновками виконує свої батьківські обов"язки щодо дитини відповідно до вимог закону і своє поведінкою сприяє кращим умовам для проживання дочки [PERSON]. Однак, суд враховує і відношення матері [PERSON] до дитини, яка займається її вихованням, утриманням, цікавиться її навчанням, дбає про стан здоров"я дитини, дитина проживає тривалий час з матір"ю, до якої має прихильність, при цьому мати не є особою, яка зловживає алкоголем чи наркотичними засобами, не є особою, яка жорстоко поводиться з дитиною, не є особою, яка ухиляється від виконання батьківських обов"язків, тобто відсутні виключні обставини, які б свідчили про необхідність розлучення дитини з матір"ю, а тому доцільним є визначення місця проживання дитини з матір"ю на території України в місці реєстрації в м.Сарни вул.Пушкіна,4/51 Рівненської області, так як остання не має іншого житла за кордоном та не має виду на проживання в Республіці Молдова.

Outcome: partial