Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. та додаткових витрат у розмірі 3375 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.06.2003 року по 21.09.2011 року. За рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з нею, тобто його матір'ю. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, необхідний відпочинок, оздоровлення та на інші життєві потреби дитини. Відповідач матеріально не утримує дитину, обмежившись виключно купівлею сезонних речей для дитини приблизно 1 раз на рік та абонементу у басейн. Однак неповнолітня дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, також він займається додатково англійською мовою та виявляє здібності до вивчення акторського мистецтва. Усе це потребує значних коштів та викликано розвитком здібностей дитини. В судовому засідання позивачка [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності від 25.10.2013 року, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно та стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини, а саме у розмірі 3375 грн. При цьому позивачка пояснила, що після розлучення відповідач вигнав її з помешкання, де вони проживали, це призвело до необхідності отримувати кредит та придбати за рахунок цих коштів житло. Видатки із повернення цього кредиту та сплаті відсотків позивачка несе сама, та відповідач за весь час окремого проживання жодного разу не поцікавився на які кошти забезпечується проживання, розвиток, навчання та відпочинок сина. Жодного разу відповідач не запропонував взяти участь у вищевказаних витратах. Позивачка вказала, що фактично вона витрачає щомісячно на утримання сина приблизно 5 000 грн., та вважає що відповідач в змозі виплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання сина. Додаткові витрати викликані розвитком здібностей дитини, участю у конкурсах, оздоровленням дитини в літній період, та позивачкою було витрачено станом на день подання позову суму 6750 грн., тому вважає що половину суми 3375 підлягає стягненню з відповідача. Також в своїх поясненнях позивачка вказувала, що у сина є мрія стати актором, тому вона направила його на курси акторської майстерності в ТОВ «Стар-Тайм», а потім і вона сама почала відвідувати вказані курси тільки в своїй групі, і після занять було дуже цікаво робити разом домашнє завдання. Однак у сина в групі змінився викладач, і син перестав відвідувати курси. Вона також Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], якій діє на підставі довіреності від 21.01.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково в розмірі 700-750 грн. щомісячно з урахуванням офіційного доходу, який отримує відповідач від підприємницької діяльності, а в задоволенні позовних вимоги щодо стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину відмовити. При цьому відповідач вказав, що всі сезоні речі, які носить син купуються відповідачем за власні кошти на всі чотири сезони, та витрачає приблизно у сезон 1500-1700 грн., все в чому син ходить протягом року, всі речі купує саме він, тому що у позивачки завжди не вистачає на це грошей, бо вона має декілька кредитів, з якими не в змозі розрахуватися. Син займається з тренером у басейні, та абонемент на заняття плаванням також купує відповідач за власні кошти на що він витрачає на це 550 грн. щомісячно протягом трьох років. Твердження позивачки щодо залишення її з дитиною без помешкання не правдиві. Так як позивачка вирішили купувати квартиру, але не бажала купувати її знаходячись у шлюбі та сама запропонувала відповідачу розірвати шлюб. Квартира, в якій вони разом проживали в шлюбі, належить його матері, тому він не міг виганяти позивачку з квартири. Більш того, позивачка після розлучення та після купівлі квартири в кредит сама попросила пожити в квартирі матері поки в її квартири робиться ремонт, а після закінчення ремонту переїхала в грудні 2011 року до своєї квартири. Також відповідач вказав, що отримав дохід в 2013 році як СПД у 34 600 грн., це приблизно 3000 грн. в місяць. Тому заявлена позивачкою сума стягнення аліментів 2000 грн. занадто велика. Відповідач також зазначив, що вимоги позивачки щодо стягнення додаткових витрат не підлягають задоволенню, так як вивчення англійської мови в межах шкільної програми не є особливими обставинами тобто не є розвитком якихось здібностей дитини, щодо занять сина акторським мистецтвом, то суду наданий не фіскальний чек на суму 3900 грн. про оплату курсу навчання в ТОВ «Стар-Тайм», який не може бути прийнятим судом, так як не відповідає вимогам закону про здійснення господарських операцій. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2003 року. Від спільного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 942 (а.с.4). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2011 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного рішення (а.с.7). Інших дітей у сторін не має. Дитина проживає разом з позивачкою, а також перебуває у позивачки на утриманні. Неповнолітній [PERSON] навчається в Одеський загальноосвітній школі № 95 в 4-В класі. Згідно листа адміністрації школи № 64 від 19.03.2014 року, [PERSON] постійно приймає участь у конкурсах, а саме у Всеукраїнському конкурсі «Олімпус» - математика, у конкурсі «Олімпус»-українська мова, у Міжнародній математичній олімпіаді «Кенгуру». Як вбачається з наданою позивачкою довідкою СПД - [PERSON] № 583 від 30.10.2013р. (а.с. 9). [PERSON] навчався на курсах англійської мови з 04.09.2012 року по 15.09.2012 року, згідно чого була внесена відповідна оплата згідно договору № Е1В1 від 04.09.2012 року в розмірі 400 грн. (а.с. 11). Судом також встановлено, що у 2012-2013 роках неповнолітній [PERSON] займався із вчителем англійської мови [PERSON] додатковим зайняттями з англійської мови вдома, всього було проведено 70 занять по 35 грн. кожне, за вказані заняття було сплачено 2450 грн., що підтверджується заявою вчителя [PERSON] та копією її диплома за спеціальністю «англійська мова». (а.с. 27-28) Крім того, протягом 01.02.2013 року по 31.07.2012 року [PERSON] пройшов дитячий розвиваючий курс навчання в ТОВ «Стар-Тайм», що підтверджується довідкою від 15.04.2013 року (а.с. 10) та такий курс коштував 3 900 грн., що підтверджується не фіскальним чеком (а.с. 11) Позивачка [PERSON] працює в декількох місцях, що підтверджується довідками з місця роботи ТОВ «Мега Боард», сума доходу з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року 6022,56 грн., ТОВ «Мега Трейд Компані» за період з 18.09. 2013 року по лютий 2014 року суму доходу 8566,81 грн., ТОВ «Наталка-Сіті» з вересня 2013 року по лютий 2014 року сума доходу 8566,81 грн., ТОВ «сіті Борд Сервіс» з вересня 2013 року по лютий 2014 року сума доходу 7 374,60 грн., та ТОВ «Глас Трьош Одеса» з вересня 2013 року по лютий 2014 року сума доходу 30 716,26 грн. Таким чином середньомісячний дохід позивачки за вересень, жовтень 2013 року складає 12 896,07 грн. (вересень 2013 року - 1225 +1710+1710+1500+5543,57=11688,57 грн.; жовтень 2013р. - 1225+1710+1710+1500+7958,57=14103,57 грн.) В судовому засіданні встановлено, що позивачкою після розлучення була придбана в кредит двокімнатна квартира (а.с.66-69), для забезпечення умов проживання дитини було проведено ремонт, де однією із кімнат користується дитина. З пояснень сторін в судовому засіданні, судом встановлено, що позивачка [PERSON] разом з сином їздила на відпочинок у Туреччину з 18.08.2013 року по 25.08.2013 року за власні кошти і за нотаріальною згодою батька дитини, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса [PERSON] від 21.01.2014 року. (а.с. 85) Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебуває на обліку як фізична особа - підприємець в Державній податковій інспекції у Приморському районі м.Одеси та є платником єдиного податку, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 12), свідоцтвом платника єдиного податку (а.с. 33) та випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.12). Згідно вказаної довідки сума доходу за 2013 рік відповідача складає 34600 грн. (а.с. 58), таким чином його місячний дохід складає 2883,33 грн. Відповідач в своїх поясненнях вказував, що на даний час він орендує квартиру та на підтвердження надав договір оренди житлової площі від 23.03.2013 року з щомісячною оплатою у розмірі 3000 грн. (а.с. 86). При цьому в судовому засіданні відповідач підтвердив, що він має власну квартиру, але зараз здає її в оренду. Як вбачається з наданих представником відповідача документів квартира [ADDRESS], в якій проживали сторони до розірвання шлюбу, дійсно належить матері відповідача [PERSON] згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с. 57) Також судом встановлено та підтверджено поясненнями сторін, що відповідач купує сину сезонний одяг, оплачує сину абонемент в басейн та заняття з тренером у сумі 550 грн. щомісячно. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ту обставину, що він орендує житло, так як при цьому, він має власне житло, яке він також здавав платно в оренду. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання сина. Крім того, на його утриманні немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців. Згідно ч.1 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного суд, вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з дати надходження позовної заяви в суд, а саме з 06.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року та вважає достатнім стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 200 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення половини понесених додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини у розмірі 3375 грн., то вони підлягають частковому задоволенню. Дійсно, як встановлено в судовому засіданні, заходи направлені на відповідний розумовий та фізичний розвиток неповнолітнього сина, який йому необхідний для подальшого працевлаштування, заняття відповідної посади та взагалі всебічного розвитку, що обумовить його подальше життя та згідно з СК України, входять до обов'язку батьків неповнолітньої дитини. Позивачкою суду були підтвердження про додаткові витрати: квитанція від 05.07.2012 року на суму 400 грн., не фіскальний чек у розмірі 39000 грн., розписка на суму 2450 грн. Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. № 614 ….фіскальний касовий чек на товари (послуги)- це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Згідно вимог п.п.3.2. п.3 вищезазначеного положення касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити: назву господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Законом України "Про податок на додану вартість"; перед номером друкуються великі літери "ПН"; для СГ, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер за ДРФО, перед яким друкуються великі літери "ІД"; якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - то кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); найменування товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги); позначення форми оплати (готівкою, карткою, у кредит, чеками тощо) та суму коштів за даною формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «сума» або «усього» для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, окремим рядком - літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка - великі літери "ПДВ"; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис "ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК" та логотип виробника. Аналізуючи наданий позивачкою не фіскальний чек ТОВ «Стар-Тайм» про оплату навчання на суму 3900 грн. та квитанцію про сплату 400 грн., в якій підстава оплати вказана як договір і консультаційні послуги, суд приходить до висновку що даний чек не є розрахунком документом, а в квитанції на 400 грн. відсутні обов'язкові реквізити розрахункового документу, та в підтвердження цієї оплати не надано зазначений в квитанції договір, з якого б вбачалося, які саме, консультаційні послуги надані дитині. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в квитанції платником вказаний неповнолітній [PERSON], який не може здійснювати розрахунки. Тому судом не приймається до уваги чек на суму 3900 грн. та квитанцію на суму 400 грн. З урахуванням того, що судом не прийняті до уваги чек на суму 3900 грн., оплата за навчання [PERSON] в ТОВ «Стар-Тайм» та квитанція на суму 400 грн. від 05.07.2012 року. оплата за курси англійської мови, розгляду підлягає сума додаткових витрат у розмірі 2450 грн. за зайняття із вчителем англійської мови вдома, які також продовжуються.. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з цього у позивача є правові підстави для пред'явлення вимог щодо стягнення частини понесених нею додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що дитина приймає участь у конкурсах, олімпіадах, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини у розмірі 1500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивачка судовий збір не сплачувала, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При цьому, згідно вказаного вище закону при поданні до суду позову майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1% від ціни позовних вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2014 року становить 1 218 грн. Таким чином суд вважає, що стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 243, 60 гривень. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial