Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

23 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Одночасно з поданням позову, позивачем подане клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження відповідно до ст.274-276 ЦПК України. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2018 року справа була передана на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі, відповідно до якої суд вирішив розгляд справи провадити в порядку спрощеного провадження. У відповідності до статті 279 ЦПК України, 1. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 2. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 3. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. 4. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. 5. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 6. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 7. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву. 8. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.03.2018 р., [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає частково, просила суд застосувати наслідки пропуску позовної давності. Відповідачем не надано відзиву на позов, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 24.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 3 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 90 791,80 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 3 516,53 грн.; заборгованість по процентам 78 099,85 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 375,81,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 4 299,61 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н. від 24.03.2011 року в сумі 90 791,80 грн., судові витрати в сумі 1762,00 грн. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 24.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 3 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками Згідно довідки-розрахунку Банку, станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 90 791,80 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 3 516,53 грн.; заборгованість по процентам 78 099,85 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 375,81,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 4 299,61 грн. В той же час, у відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до норм ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. На підставі п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) У відповідності до ст. 256 ЦК України, визначено, що позовна давність це строк, у межа якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Законодавством України визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно до правової позиції, у справі № 6-116 цс 13, висловленої у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 06 листопада 2013 року, у відповідності до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ПК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. У відповідності до "Умов та правил надання банківських послуг" ПАТ «ПриватБанк», відповідач була зобовязана щомісяця сплачувати заборгованість за кредитним договором. Останній платіж за договором [PERSON] зробила 17.04.2014 року, а у відповідності до позовної заяви, ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] - 23.02.2018 року, в звязку з чим, позивач мав право ставити питання про стягнення заборгованості в межах позовної давності з 23.02.2015 р. по 23.02.2018 р. На підставі ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідач заявив про застосування наслідків пропуску позовної давності, в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за період до 23.02.2015 року в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами та комісією, які заявлені з пропуском позовної давності, належить відмовити. Також належить відмовити в задоволенні вимог стягнення пені та неустойки, яка нарахована до 23.02.2017 р., оскільки зазначені вимоги заявлені з пропуском річної позовної давності. В той же час з розрахунку, який наданий Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» неможливо визначити суму заборгованості за пенею та штрафом за період з 23.02.2017 р. та процентами за період з 23.02.2015 р., в звязку з чим, в задоволенні зазначеної частини вимог також належить відмовити. Таким чином, задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 516,53 грн., в звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial