Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.10.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.10.2013 р. має заборгованість в розмірі 16 363.57 грн., з яких: 9188.82 грн. - заборгованість за кредитом, 5919,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 755.41 грн. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 363.57 грн. та витрати по сплаті судового збору. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 19 лютого 2014 року о 10 год. та 20 березня 2014 року о 10 год., що підтверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укрпошти", та повідомлявся оголошенням в пресі, а саме в газеті "Вільне слово" № 7 від 28 січня 2014 року та газеті «Урядовий кур'єр» № 37 від 26 лютого 2014 року, однак до суду не з"явився повторно та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати за подання оголошення про виклик до суду в розмірі 420 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність провести заочний розгляд справи зі згоди позивача. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 19.10.2006 року. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом відповідача у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що підписанням даного договору клієнт приймає будь-який розмір кредитного ліміту, та п. 5.3 закріплено право зміни кредитного ліміту банком в односторонньому порядку. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми позову. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10.2013 р. відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 16 363.57 грн., з яких: 9188.82 грн. - заборгованість за кредитом, 5919,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 755.41 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач поніс витрати за подання оголошення про виклик відповідача в газеті "Урядовий кур"єр" в сумі 420 грн. згідно платіжного доручення, які слід стягнути з відповідача. Із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved