Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Голова Згурівської районної державної адміністрації Мозговий В.М., як представник органу опіки та піклування, звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дитей, сина - [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] . На даний час відповідач одружений із [PERSON] та проживає в [ADDRESS] . Відповідач та його дружина забезпечили дітям належні житлово-побутові умови проживання, продуктами харчування, речами повсякденного вжитку. Відповідач схильний до вживання алкогольних напоїв та інколи вчиняв насильство щодо сина. Як наслідок, виконкомом Красненської сільської ради було прийнято рішення від 26 березня 2019 року № 21 «Про вилученя із сім`ї [PERSON] його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ». Наказом начальника ССДС Згурівської райдержадміністрації від 26 березня 2019 року № 5 «Про тимчасове влаштування малолітніх дітей», дітей було влаштовано в сім"ю бабусі [PERSON] та на даний час вони проживають в м. Лубни Полтавської області. Фактично з квітня 2019 року по даний час відповідач не проживає з дітьми, їх життям не цікавиться, не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріально та морально дітей не підтримує. Утриманням дітей повністю займається [PERSON] Діти емоційно прив"язані до свєї бабусі і хочуть надалі проживати з нею. Відповідач ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Відповідач тримає підсобне господарство, обробляє город біля будинку, має у власності земельний пай площею 4,12 га. ССДС, Згурівським РЦСССДС, Красненською сільською радою з відповідачем [PERSON] проводились профілактичні бесіди, спрямовані на запобігання вживання спиртних напоїв, працевлаштування, налагодження стосунків з дітьми. Проте відповідач належних висновків не зробив та продовжує злісно ухилятись від виконання своїх батьківських обов"язків. Відповіач без поважних на те причин свідомо не виконує покладені на нього батьківській обов"язки, а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав, стягнути з нього аліменти на утримання дітей та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, судовий збір стягнути з відповідача. 17 вересня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач невизнання позову обгрунтовував тим, що підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні. Відповідач визнав, що дійсно застосовував до сина фізичне насильство, але це мало місце лише декілька раз, як покарання за погану поведінку. Перед цим відповідач намагався проводити з сином профілактичні бесіди, які не мали результату. Коли діти проживали з відповідачем він забезпечував їх вісім необхідним. Після смерті дружини відповідач перший рік виховував дітей сам, без сторонньої допомоги. Відповідач має велике домашнє господарство. Відповідач цікавився шкільним життям дітей, після того, як відповідач вдруге одружився, батьківські збори вже відвідувала його дружина, яка й займалась шкільними питаннями дітей. Після того, як діти переїхали жити до баби в м. Лубни, відповідач неодноразово намагався зв"язатись з ними в телефонному режимі, проте діти не брали слухавку. Зі слів сина, він знає, що баба забрала телефон, щоб він не міг спілкувались з відповідачем. [PERSON] також відмовлялась спілкуватись з відповідачем. Коли відповідач приїав до дітей в м. Лубни, двері квартири йому не відчинили. [PERSON] налаштовує дітей проти нього, створює перешкоди у його спілкуванні з дітьми. Відповідач на даний час офіційно працевлаштований та, навіть у той час коли він не працював офіційно, то мав стабільні прибутки від домашнього господарства та неофіційної роботи. На даний час відповідач відмовився від вживання спиртних напоїв. Відповідач любить своїх дітей та хоче щоб вони проживали з ним. В судовому засіданні представник позивача Летяк Т.П. підтримала позов в повному обсязі. Додатково пояснила, що відповідач жодного разу не звертався до відповідних служб із заявами щодо перешкоджання у його спілкуванні з дітьми з боку [PERSON] . Причиною вилучення дітей від батька стала саме його поведінка - зловживання спиртними напоями та застосування фізичного насильства до сина. Правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є те, що він після вилучення дітей самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За цей час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, життям та здоров`ям дітей не цікавився та не відвідував їх. На даний час утриманням та вихованням дітей повністю займається їх бабуся [PERSON] Між бабусею та дітьми склались приязні та теплі стосунки. В свою чергу між батьком та дітьми втрачено моральний зв"язок, діти не бажають повертатись до батька та хочуть і надалі жити з бабусею. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду спочатку позовні вимоги не визнавав, проте в останньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні психолог [PERSON] пояснила, що після спілкування з дітьми нею зроблено висновок, що подальше перебування та спілкування дітей з батьком матиме згубний вплив на психіку дітей. Діти систематично піддавались психологічному насиллю з боку батька, до [PERSON] батько також застосовував фізичне насилля. Діти перелякані та бояться батька. У Владислава розвився астетичний синдром. Емоційний зв"язок дітей з батьком втрачений, діти не бажають жити з ним. Натомість між бабусею та дітьми виник тісний емоційний зв"язок. На даний час в інтересах дітей проживати з бабусею та обмежити спілкування з батьком. Судом також була заслухана думка дітей. Малолітні [PERSON]. та [PERSON] підтвердили, що не хочуть надалі спілкуватись з батьком та проживати разом з ним. Дітьми було підтверджено факт психологічних знущань над ними з боку батька та мачухи, систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв та вчинення ним на грунті вживання алкоголю сварок, а також нанесення побоїв малолітньому сину. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є рідною бабусею [PERSON] та [PERSON] Її дочка, мати дітей [PERSON] померла у 2017 році. На даний час діти проживають зі свідком в м. Лубни, після того як вони були вилучені із сім"ї відповідача [PERSON] Діти мали психологічні проблеми, які з"явились за час перебування з батьком. Відповідач зловживав спиртним та вчиняв вдома сварки. Також дозволяв собі застосовувати фізичне насильство до сина, [PERSON] часто ходив із синцями від батьківських побоїв. Свідком створено належні умови для проживання дітей, а також здоровий мікроклімат для їх розвитку та виховання. Діти забезпечені всім необхідним та доглянуті. Між свідком та онуками склались приязні стосунки, онуків вона виховує в атмосфері любові. Батько дітей, відповідач [PERSON] ніякої участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Діти не бажають спілкуватись з батьком та хочуть і надалі жити із свідком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є дочкою померлої [PERSON] Певний час свідок проживала разом із своїм відчимом, відповідачем [PERSON] Свідок була очевидцем того, як відповідач взловживав алкоголем, вчиняв сімейні сварки та бив [PERSON] . Про те, що відповідач бив [PERSON] , свідок знає також зі слів дітей. В родині склалась нездорова атмосфера, [PERSON] та [PERSON] боялись батька. Після смерті [PERSON] і одруження відповідача з [PERSON] , ставлення відповідача до дітей, зокрема [PERSON] , погіршилось. Зі слів дітей та бабусі свідку відомо, що відповідач жодної участі в утриманні дітей не приймає, матеріально їх не пітримує. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що є сусідами відповідача [PERSON] Свідки підтвердили, що відповідач тривалий час зловживав алкогольними напоями, вчиняв вдома сварки та застосовував фізичне насильство до сина [PERSON] . Так в січні 2019 року, після побоїв відповідача, свідки бачили у [PERSON] численні гематоми по всьому тілу. В спілкуванні з дітьми, було очевидним, що вони залякані та бояться батька. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей, сина - [PERSON]. , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с.6,7). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с.8). На даний час відповідач перебуває у шлюбі із [PERSON] (довідка про склад сім`ї - а.с.12). 21 січня 2019 року малолітній [PERSON]. був оглянути лікарем-педіатром, хірургом та невропатологом Згурівської ЦРЛ, якими у дитини були виявлені численні гематоми в області тулуба та сідниць (медична довідка - а.с.23). 21 січня 2019 року виконавчим комітетом Красненської сільської ради Згурівського району Київської області прийнято рішення за № 8 «Про виконання батьківських обов"язків громадянином [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ». Вказаним рішенням відповідача було попереджено про неналежне виконання батьківських обов"язків, можливість позбавлення його батьківських прав щодо дітей, також відповідачу рекомендовано не вживати алкогольні напої, вести здоровий спосіб життя, для налагодження стосунків із сином звернутись на консультацію до психолога (рішення - а.с.15). Виконавчим комітетом Красненської сільської ради Згурівського раону Київської області прийнято рішення від 26 березня 2019 року № 21, про вилучення із сім`ї [PERSON] його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем батьківських обов"язків (рішення - а.с.17). Відповідно до наказу ССДС Згрівської райдержадміністрації від 26 березня 2019 року № 5 малолітні [PERSON]. та [PERSON] тимчасово влаштовані на виховання та спільне проживання в сім`ю [PERSON] та проживають в [ADDRESS] (наказ - а.с.18). За місцем проживання дітей [PERSON] створені належні умови для проживання та навчання дітей (акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї - а.с.28). Малолітньому [PERSON] встановлено діагнози: порушення постави, плоско-вальгусна деформація стоп, міопія слабкого ступеню обох очей, віраж туберкулінових проб. Психіатром у дитини виявлено астетичний синдром. В іншому стан здоров"я дитини задовільний, розумовий розвиток відповідає віку (копія висновку про стан здоров"я, фізичний та розумовий розвиток дитини - а.с.21, копія консультативного заключення - а.с.24, копія епікризу - а.с.25). Малолітній [PERSON] встановлено діагнози: порушення постави, плоско-вальгусна деформація стоп. В іншому стан здоров"я дитини задовільний, розумовий розвиток відповідає віку (копія висновку про стан здоров"я, фізичний та розумовий розвиток дитини - а.с.22). Відповідач [PERSON] з 03 жовтня 2019 року працює в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на посаді вантажника. На момент звернення до суду з позовом, відповідач офіційно працевлаштований не був, у центрі зайнятості на обліку не перебував (довідки - а.с.9,75). Відповідач є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , та має земельний пай розміром 4,12 га на території сільської ради (довідка - а.с.13). За місцем проживання відповідач характеризується посередньо. Зокрема, характеристикою підтверджено факт зловживання відповідача алкогольними напоями та вчинення ним насильства щодо сина (характеристика - а.с.14). На обліках у лікарів психіатра і нарколога відповідач не перебуває (довідки - а.с. 10,11). Згурівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його дітей та стягнення з нього аліментів на їх утримання (висновок - а.с.19-20). Суд при ухваленні рішення не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на вчинення перешкод у його спілкуванні з дітьми з боку [PERSON] , оскільки це питання в рамках даної цивільної справи не вирішується, щодо усунення таких перешкод відповідач до компетентних органів у встановленому законом порядку не звертався, та відсутність спілкування батька з дітьми, починаючи з 26 березня 2019 року, не є вирішальним при прийнятті рішення про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ч.ч. 4,7 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 19 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п.п. 2,3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування такого заходу впливу як позбавлення батьківських прав є виправданим щодо відповідача [PERSON] , оскільки останній ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, участі у матеральному утриманні дітей не приймає. Відповідач схильний до насильства, судом встановлено, що відповідач неодноразово застосував до сина [PERSON] фізичні покарання, бив його. Через поведінку відповідача та психологічне насилля з його боку, діти знаходились в стані стресу та страху. Така жорстока поведінка відносно дітей є не припустимою. Відповідач з питання контролю гніву та налагодження стосунків з дітьми за психологічною допомогою не звертався, хоча самостійно подалати вказану проблему не зміг. Відповідачем не вживались заходи для налагодження емоційного контакту з дітьми, відновлення довіри та приязних почуттів, а тому на даний час сімейні зв"язки між батьком та дітьми розірвані. За час перебування з батьком діти, які й так втратил матір та були позбавленні материнської любові та тепла, перебували в стані стресу та душевного неспокою. Відповідач замість того щоб оточити своїх дітей любов`ю та піклуванням, знаходив втіху у вживанні спиртних напоїв, забувши про свої обов"язки як батька. Психоемоціний контакт між біологічним батьком та дітьми відсутній, про що свідчить особисте звернення дітей із письмовими заявами до ССДС щодо не бажання бачитись та проживати з відповідачем, а також їх пояснення, надані в судовому засіданні. Позбавлення відповідача батьківських прав повністю відповідає інтерсам його дітей. Суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та[PERSON] . Позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав не позбавляє його обов`язків щодо утримання дітей. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років установлено у розмірі: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказане суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь[PERSON] та [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1059,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи те, що на даний час діти тимчасово влаштовані до сім"ї бабусі [PERSON] , суд ввжає за необхідне після позбавлення батьківських прав відповідача, дітей передати для опікування органу опіки та піклування для їх подальшого влаштування. Суд встановив наявність фактів свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, відсутність емоційного контакту між ним та його малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , небажання дітей спілкуватися та проживати разом з відповідачем. Після вилучення дітей із сім`ї відповідача, останній участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2008 року народження та стягнути з нього на користь дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1059,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, дітей передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 1536,80 гривень, з яких 768,40 гривень судовий збір за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та 768,40 гривень судовий збір за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів.

Outcome: approved