Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів (уточнення т.2 а.с.11-15), в якому просив щодо наступного. Звернути стягнення на предмет застави на підставі договору застави №9432016136901 від 29.08.2011 року, укладеного між АТ "МетаБанк" та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. та зареєстрований в реєстрі за №991, на автомобіль марки Porshe, модель Panamera 4S, тип легковий хетчбек-В, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2011 року випуску, колір коричневий, який належить [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]), шляхом продажу вказаного автомобіля у примусовому порядку органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена у ході виконавчого провадження, для погашення за рахунок отриманих за наслідками таких публічних торгів грошових коштів заборгованості [PERSON] за кредитним договором №643201613692А від 29.08.2011 року перед Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" у розмірі 1048517 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 578451,16 грн.; заборгованість за відсотками - 192076,98 грн.; пеня за прострочення кредиту - 102138,76 грн.; пеня за прострочення відсотків - 95170,54 грн., штраф - 80680, 30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №643201613692А від 29.08.2011 року, відповідно до умов якого цей відповідач отримала кредит в сумі 949179,20 грн. для придбання транспортного засобу, за умови повернення цих кредитних коштів та сплати обумовлених в договорі річних відсотків щомісячними платежами, проте станом на 01 липня 2016 року [PERSON] не виконала належним чином свої зобов"язання за вказаним кредитним договором, у зв"язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1048517 грн. 74 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 578451,16 грн.; заборгованості за відсотками - 192076,98 грн.; пені за прострочення кредиту - 102138,76 грн.; пені за прострочення відсотків - 95170,54 грн., штрафу - 80680, 30 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідач [PERSON] згідно з договором застави №9432016136901 від 29.08.2011 року, укладеного між АТ "МетаБанк" та [PERSON] (що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. та зареєстрований в реєстрі за №991), передала у заставу позивачу автомобіль марки Porshe, модель Panamera 4S, тип легковий хетчбек-В, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2011 року випуску, колір коричневий. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вказаними договорами, у зв'язку із чим, позивач набув право звернення стягнення на вказаний предмет застави. Відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України: сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права. Згідно з автоматичним розподілом від 14.04.2017 року справу було передано в провадження судді Вовка Є.І. При цьому, судом враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У письмовій заяві представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, в тому числі, копії вказаних договорів з додатками, розрахунки вказаної заборгованості, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №643201613692А від 29.08.2011 року (та додаткові угоди), відповідно до умов якого цей відповідач отримала кредит в сумі 949179,20 грн. для придбання транспортного засобу, за умови повернення цих кредитних коштів та сплати обумовлених в договорі річних відсотків щомісячними платежами, проте станом на 01 липня 2016 року [PERSON] не виконала належним чином свої зобов"язання за вказаним кредитним договором, у зв"язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1048517 грн. 74 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 578451,16 грн.; заборгованості за відсотками - 192076,98 грн.; пені за прострочення кредиту - 102138,76 грн.; пені за прострочення відсотків - 95170,54 грн., штрафу - 80680, 30 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідач [PERSON] згідно з договором застави №9432016136901 від 29.08.2011 року, укладеного між АТ "МетаБанк" та [PERSON] (що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. та зареєстрований в реєстрі за №991, та у якому зазначено, що предмет застави належить [PERSON] - право власності підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію траспортного засобу серіїї [NUMBER]), передала у заставу позивачу автомобіль марки Porshe, модель Panamera 4S, тип легковий хетчбек-В, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2011 року випуску, колір коричневий. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вказаними договорами, у зв'язку із чим, позивач набув право примусового звернення стягнення на вказаний предмет застави. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. До відносин за договором застави застосовується положення параграфу 6 глави 49 ЦК України. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника (ст.572 ЦК України). Згідно зі ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.3 ч.2 ст.592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором. Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано ( ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно зі ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону, якою передбачена і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем (ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вказаним договором кредиту та договором застави, у зв'язку із чим, на підставі ст.589, п.3 ч.2 ст.592 ЦК України, ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу», позивач набув право звернення стягнення на вказаний предмет застави. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При цьому, судом враховано, що відповідач [PERSON] у письмовій заяві від 24 травня 2017 року визнав, що йому не належить на праві власності транспортний засіб - автомобіль марки Porshe, модель Panamera 4S, тип легковий хетчбек-В, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2011 року випуску, колір коричневий, і таке визнання [PERSON] відповідає обгрунтуванню позову, в частині щодо знаходження вказаного автомобіля [PERSON] у вказаній заставі за вищенаведених, встановлених судом обставин. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у наступній редакції, а саме належить: звернути стягнення на предмет застави на підставі договору застави №9432016136901 від 29.08.2011 року, укладеного між АТ "МетаБанк" та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. та зареєстрований в реєстрі за №991, на автомобіль марки Porshe, модель Panamera 4S, тип легковий хетчбек-В, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2011 року випуску, колір коричневий, шляхом продажу вказаного автомобіля у примусовому порядку органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена у ході виконавчого провадження, для погашення за рахунок отриманих за наслідками таких публічних торгів грошових коштів заборгованості [PERSON] за кредитним договором №643201613692А від 29.08.2011 року перед Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" у розмірі 1048517 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 578451,16 грн.; заборгованість за відсотками - 192076,98 грн.; пеня за прострочення кредиту - 102138,76 грн.; пеня за прострочення відсотків - 95170,54 грн., штраф - 80680,30 грн.; в задоволенні решти вимог належить відмовити як у безпідставних. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, належить судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 15727 грн. 77 коп. стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "МетаБанк", ЄДРПОУ 20496061, з [PERSON].

Outcome: partial