Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У судове засідання позивач не з"явилася . В своїй заяві зазначає , що позов підтримує та просить суд справу розглянути без її участі. В разі неявки відповідача прийняти заочне рішення . Відповідач у судове засідання двічі не з'явився. Про причину неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Крім того, раніше був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення по справі, на підставі ст. 224 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про народження , серії [NUMBER] , виданого 17.12.2003 р. вбачається , що [PERSON] народився [INFO] . У графі " мати " значиться - [PERSON] ( позивач ) , у графі "батько" значиться - [PERSON] ( відповідач-1 ) . З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст. ст.122,129,134,135 СК України . Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України обов"язок доказування протилежного покладено на відповідача , але останній належним чином повідомлений до суду не з,явився . Підставою для визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. 128 ч.2 СК України є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ч.4 ст. 128 СК України приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують походження сина [PERSON] від відповідача . З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову .. Приймаючи таке рішення , суд бере до уваги наступне . Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов"язок доказування протилежного покладено на відповідача , але останній належним чином повідомлений до суду не з,явився , в судовому засіданні не надав достатніх та належних доказів на підтвердження тієї обставини , що він не являється біологічним батьком дитини. Що стосується вимог позивачки про стягнення аліментів ? Суд вважає , що позовні вимоги є передчасними. Адже , згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів. В той же час , в даному конкретному випадку стягнення аліментів є похідним після визнання батьківства судом та набранням рішенням законної сили. Крім того , позивач не надала суду достатніх та належних доказів на підтвердження того , що відповідач працює та має стабільний заробіток . Адже , вона вимагає стягувати аліменти з відповідача у частковому виразі. На підставі викладеного,

Outcome: partial