Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

04 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траверз-Буд" (далі - ТОВ "Траверз-Буд"), в якому просив розірвати укладений між ними договір доручення № 16/[NUMBER] від 22.04.2008 року та стягнути з відповідача сплачені на виконання цього договору 764 370,95 , за вирахуванням винагороди повіреного, 141 756,07 грн пені, 120 624,02 грн. 3-х відсотків річних, 265160,28 грн інфляційних втрат, 138 094 грн збитків, а всього 1 430 005,32 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2008 року між ним та відповідачем в особі [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 03/08 - Ю від 3 березня 2008 року, було підписано договір доручення № 16/[NUMBER] , відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] як довіритель доручає, а ТОВ "Траверз-Буд" як повірений зобов'язується здійснити від імені та за рахунок довірителя певні юридичні дії, а саме: оформити дозвільну документацію на початок будівництва; організувати будівництво об'єкту нерухомості передбаченого п. п. 1.2 - 1.5 договору, після завершення будівельних робіт щодо спорудження об'єкту нерухомості надати довірителю документи, необхідні для послідуючого оформлення його у власність; здійснити відповідні розрахунки пов'язані з виконанням умов даного договору. Відповідно до п. 1.2 договору доручення об'єктом нерухомості за цим договором є котедж (індивідуальний житловий будинок), будівництво якого буде здійснюватись за адресою: село Березівка Колонщинської сільської Ради Макарівського району Київської області, номер земельної ділянки [NUMBER]. За п. 1.5 договору - вартість об'єкту нерухомості за даним договором складає 967 441 грн. 13 коп. та 193 488,23 грн. ПДВ, а разом 1160 929,35 грн. Завершення об'єкту нерухомості - квітень 2009 року (п. 1.3.2 Договору). Доручення за даним договором повинно бути виконано до 30 квітня 2009 року (п. 4.1 договору). Позивач виконав умови п.п. 1.5, 3.1-3.4 договору та перерахував на рахунок відповідача 100% загальної вартості об'єкту нерухомості в зазначеному в договорі розмірі і винагороду повіреного в розмірі 23 218,59 грн. Відповідно до п. 4.2 договору доручення після закінчення виконання робіт повірений зобов'язаний передати довірителю Акт приймання-передачі об'єкту нерухомості. Станом на серпень 2014 року відповідачем взяті на себе зобов'язання за спірним договором виконані не були. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору відповідно до ст.ст. 509, 526, 536, 610, 612, 629 ЦК України просив договір доручення розірвати та стягнути сплачені за цим договором кошти - але за вирахуванням 8230,99 грн винагороди повіреного пропорційно до виконаної роботи та 411 546 грн витрачених відповідачем грошових коштів на будівництво ( вкзазана загальна вартість незавершеного будівництвом об'єкта нерухомості підтверджується висновком судового експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 0929 від 21.08.2014 року в цінах станом на квітень 2009 року) ; інфляційних витрат та 3% річних за період травень 2009 - серпень 2014 року , посилаючись на положення ст. 625 ЦК України; 141 756, 07 грн пені за ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасність виконання грошових зобов'язань" за вказаний період у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 138 095 грн збитків - а саме вартості будівельних робіт по відновленню конструкції стін на об'єкті будівництва будівлі котеджу , що підтверджується висновком судового експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 0929 від 21.08.2014 року . У судове засідання представник позивача не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив про його задоволення. Вважав, що позивачем не пропущений строк позовної давнсті на звернення до суду з цим позовом, оскільки положеннями оспорюваного договору встановлено, що він діє до повного виконання доручення, а отже є триваючим по теперішній час. Крім того зазначив, що відповідачем неодноразово надсилалися на адресу позивача листи, а останній в лютому 2011 року , в яких Товариство запевняло про найскоріше завершення будівельних робіт до кінця 2011 року, отже загальний трирічний строк позовної давності перервався і почав перебіг з початку 2012 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення проти позову, в яких зазначив, що позивач не оформив право власності на земельну ділянку, зазначену в договорі, отже унеможливив виконання повіреним всіх взятих на себе зобов'язань. А також надав суду заяву про застосування строку позовної давності , оскільки строк виконання зобов'язань за договором сплинув 30 квітня 2009 року, отже з 01 травня 2009 року саме з цієї дати позивач дізнався про порушення своїх прав. Дослідивши письмові матеріали справи судом було встановлено, що 22 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем в особі [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 03/08 - Ю від 3 березня 2008 року було укладено договір доручення № 16\\[NUMBER], відповідно до п. 1.1 якого позивач як довіритель доручає, а відповідач як повірений зобов'язується здійснити від імені та за рахунок довірителя певні юридичні дії, а саме: - оформити дозвільну документацію на початок будівництва; - організувати будівництво об'єкту нерухомості передбаченого п.п. 1.2 - 1.5 договору, - після завершення будівельних робіт щодо спорудження об'єкту нерухомості надати довірителю документи, необхідні для послідуючого оформлення його у власність; - здійснити відповідні розрахунки пов'язані з виконанням умов даного договору. Відповідно до п. 1.2 договору доручення об'єктом нерухомості за цим договором є котедж (індивідуальний житловий будинок), будівництво якого буде здійснюватись за адресою: село Березівка Колонщинської сільської Ради Макарівського району Київської області, номер земельної ділянки [NUMBER], що також зазначений у Додатку № 1 до вказаного договору та є невід'ємною його частиною. Відповідно до п. 1.5 договору загальна вартість об'єкту нерухомості з врахуванням ПДВ за даним договором складає 1 160 929,35 грн. Завершення будівництва об'єкту нерухомості - квітень 2009 року , доручення - повинно бути виконано до 30 квітня 2009 року(п. 1.3.2, п. 4.1. Договору). Відповідно до п. 2.3 договору доручення повірений, зокрема, зобов'язався: - укласти договори, необхідні для виконання даного договору, зокрема договори субпідряду або замовити виконання функцій генерального підрядника третій особі, для належного виконання своїх зобов'язань, визначених даним договором, перед довірителем; - після завершення робіт надати довірителю необхідні для введення об'єкту нерухомості в експлуатацію, оформлення технічного паспорту БТІ та правовстановлюючих документів на котедж (індивідуальний житловий будинок). - забезпечити своєчасне повернення коштів довірителю у випадку припинення чи розірвання даного договору відповідно до умов даного договору. Після закінчення виконання робіт повірений зобов'язаний передати довірителю акт приймання-передачі об'єкта нерухомості (п. 4.2 договору). Сторони в п. 5.1 договору передбачили, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору вони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Відповідно до п. 9.3 договору доручення він діє з моменту його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Позивач виконав умови п.п. 1.5, 3.1-3.4 договору та перерахував на рахунок відповідача 100% загальної вартості об'єкту нерухомості в розмірі 1 160 929,35 грн., і винагороду повіреного в розмірі 23 218, 59 грн., передбачену п. 3.3 договору, що підтверджується копіями платіжних доручень, наявних в матеріалах справи ( а.с. 29-31) . Також, з наданого позивачем Висновку експерта за результатами проведення за заявою [PERSON] будівельно-технічного дослідження № 0929 від 21.08.2014 року вбачається , що відповідач ТОВ "Траверз-Буд" здійснило певний обсяг будівельних робіт по будівництву котеджу, передбаченого договором доручення - на загальну суму 411 546 грн., що становить 35,45 % робіт від договірного обсягу , загальний об'єм надземної та підземної частин котеджу складає 1786м3. ( а.с. 50-87) Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування такої суми витрат ( зазначення сум, що були перераховані відповідачем відповідній підрядній організації), ТОВ "Траверз-Буд" суду не надано і про такі не зазначено. Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Як зазначено у ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, виходячи з вимог п.п.1-1.5 Договору доручення повірений ТОВ "Траверз Буд" взяті на себе зобов'язання виконав лише частково, а саме організував здійснення будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку - предмету договору на 35,45 відсотків. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку в селі Березівка Колонщинської сільради Макарівського району, на якій зведено будівля житлового будинку. Відповідно до вимог ст. 651, 653 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються - якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Разом з тим, слід зазначити , що відповідач ТОВ " Траверз буд" взяті на себе зобов'язання у встановлений договором доручення строк в повному обсязі не виконав, чим істотно порушив умови договору, що за правилами ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання. Вирішуючи у межах даної справи спір між сторонами, суд керується наступним. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної школи. Статтею 625 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу позову, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Оскільки згідно укладеного між сторонами договору доручення позивач має право вимагати виконання умов договору доручення, зобов'язання відповідача перед позивачем не є грошовим, а відтак, до даних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України. З наведених підстав не підлягає застосуванню до дійсних правовідносин сторін і положення ст. 536 ЦК України і ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Крім того, відповідно до правил ст. 653 ЦК України,у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються - якщо договір розривається у судовому порядку - з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. А якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування лише збитків, завданих розірванням договору. Отже не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 141 756,07 грн пені, 120 624,02 грн. 3-х відсотків річних та 265160,28 грн інфляційних втрат - за безпідставністю . Відповідно до ст. 22 ч.1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Проте, витрати на відновлення конструкцій стін на об'єкті будівництва - будівлі котеджу у розмірі 138 094 грн . , які просить стягнути позивач на свою користь у якості збитків, не є такими у правовому розумінні цього поняття, адже будівля котеджа на час розгляду справи ще не є власністю позивача, а до того ж ( як зазначає сам позивач) виконана без відповідного дозволу компетентного органу (інспеції ДАБК) на здійснення будівництва, отже є самовільною побудовою. Крім того, позивачем не надано доказів, що саме такі витрати він неодмінно понесе внаслідок дій відповідача, і що саме такі витрати (збитки) завдані йому розірванням цього договру, як-то зазначено в ч. 5 ст. 653 ЦК України. Наведене є підставою для відмови у задоволенні вимог позову у цій частині. Суд вважає, що при розгляді даної справи є достовірно встановленим, що відповідач ТОВ "Траверз Буд" частково виконав свої зобов'язання , що передбачались Договором доручення № 16\\6795 , а отже суму стягнення перерахованих за договором грошових коштів слід визначати з урахуванням здійснених відповідачем витрат в розмірі, доведеному позивачем. - 749 383 грн. 35 коп., що підлягає поверненню. Що стосується винагороди повіреного, то слід звернути увагу на п. 3.3 Договору Доручення , де чітко вказано, що винагорода повіреного за виконання функцій передбачених в п.1.1 складає 2% від вартості виконаних робіт. За вимогами ст. 1009 ЦК України передбачається виплата повіреному плати пропорційно виконаній ним роботі. Якщо виходити з суми коштів , зазначених у Договорі та суми коштів , яка була витрачена відповідачем на виконання Договору доручення , то винагорода повіреного повинна становити 8230,92 грн. ( 2 % від 411 546 грн.), отже підлягає стягненню решта надлишково стягненої суми винагороди повіреного у розмірі 14 987,67 коп. Суд не може прийняти заперечення представника відповідача стосовно порушення умов договору самим позивачем,оскільки в матеріалах справи міститься Державний Акт на право власності на земельну ділянку [PERSON], на земельну ділянку , площею 2465 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, в с. Березівка Макарівського району Київської області, на підставі Договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2009 року (а.с. 34-35, 46-49). З тексту цього договору вбачається, що від імені продавця зазначеної ділянки діяла на підставі довіреності [PERSON], тобто та сама особа , яка діяла від імені повіреного при укладанні оспорюваного Договору. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то суд доходить наступного. 27 січня 2010 року відповідачем на адресу [PERSON] був надісланий лист про відновлення будівельно-монтажних робіт пристабільній плюсовій температурі. В лютому 2011 року на адресу позивача також надійшов лист, в якому генеральний директор ТОВ "Траверз-Буд" визнає затримку в строках будівництва і повідомляє про поновлення активної фази будівельно-монтажних робіт в котеджному містечку "Олімпік-Парк" з 05 лютого 2011 року і планування закінчення будівництва протягом 2011 року у відповідності до укладених Договорів. (а.с. 32,33) Так, відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності ( ст. 261 ЦК України) починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Разом з тим, положеннями ст. 264 цього Кодексу передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. За ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд приймає до уваги , що своїм листом в лютому 2011 року відповідач визнав прострочення виконання своїх зобов'язань за договором , і запевнив [PERSON] стосовно завершення будівництва котеджу відповідно до умов договру протягом 2011 року та зазначив конкретні дії ( залучення підрядних організацій) на виконання обов'язків за договром. За такого, такі дії відповідача фактично є визнанням ТОВ "Траверз-Буд" свого обов'язку перед позивачем, що є підставою для переривання строку позовної давності, перебіг якого відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України почався заново з січня 2012 року. Наведені обставини дають підстави до висновку, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в межах трирічного строку позовної давності. На підставів вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial