Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

12.11. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: АТ «Електрон Банк», Пустомитівська державна нотаріальна контора, про скасування арешту на майно. У позовній заяві позивач просить суд скасувати арешт (заборону) на будинок № 249 по вул. Січових Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, який зареєстрований з «Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1951-1971 роки», Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області за № 67 від 09.09.1969 року, реєстратор: Бібрська (Пустомитівська) державної нотаріальної контори Львівської області; виключити з «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки за 1951-1971 роки», Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області, на сторінці 189 за реєстраційним номером 67 від 09.09.1969 року про (арешт) заборону на нерухоме майно [PERSON]. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 04.08.2014 року, [PERSON] помер. Після смерті, [PERSON], відкрилась спадщина в склад якої увійшла 55 /100 частки житлового будинку № 249 по вул. Січових Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області та земельна ділянка площею 0,0722 га, розташована в с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 249, Пустомитівського району, Львівської області. 26.03. 2015 року позивач, яка є власницею 45/100 частки житлового будинку № 249 по вул. Січових Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області та земельної ділянки площею 0,0853 га, розташована в с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 249, Пустомитівського району, Львівської області, звернулася до приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Львівської області [PERSON], з приводу вчинення реєстраційних дій по відчуженні свого майна. Позивачеві стало відомо, що існує заборона на відчуження цього майна, про що Львівським державним нотаріальним архівом надано інформаційний лист (від 27.03.2015 року № 565/01-21). Підставою цього обтяження стало повідомлення Львівського телевізійного заводу від 08.09.1969 року, про накладення арешту (заборони) на будівлю (право забудови) на ім'я [PERSON], що стало підставою для внесення запису, до «Реєстру для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1951-1971 роки», Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області (№ 67 від 09.09.1969 року). Проте, перед вказаним заводом у позивача заборгованість відсутня. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі , заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить суд задоволити. Представник відповідача РС Пустомитівського РУЮ Львівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без участі представника відповідача при вирішення справи покладається на розсуд суду. Представники третіх осіб АТ «Електрон Банк», Пустомитівської державної нотаріальної контори у судове засідання на виклик суду не прибули. [PERSON] ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26248572 від 28.05. 2010 року слідує, що [PERSON] є власником 45 / 100 частин житлового будинку № 249 по вул. Січ. Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26248630 від 28.05. 2010 року [PERSON] є власником 55 / 100 частин житлового будинку № 249 по вул. Січ. Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 511252 від 19.02. 2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0722 га, розташована в с. Сокільники, вул. Січ. Стрільців, 249, Пустомитівського району, Львівської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № 4623686400:01:003:0233. Встановлено, що [PERSON] помер 02.08. 2014 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 366950 від 04.08. 2014 року. Із повідомлення Львівського державного нотаріального архіву № 565/01-21 від 27.03. 2015 року вбачається, що згідно «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки за 1952-1972 роки» Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 189 є запис: прізвище, ім'я та по-батькові (або назва організації) - [PERSON]; номер за реєстром - 67; сторінка у збірнику -1721; згідно «Реєстру для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1951-1971 роки» Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 183-184 є запис; порядковий № -67; дата запису- 09.09.1969 р.; сторінка у збірнику накладених арештів -1721; прізвище, імя та по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) - [PERSON], с. Сокільники; підстави накладення арешту (заборони) - на чию-вимогу та на чию користь - повідомлення Львівського телевізійного заводу від 08.09.1969 р.; сума арешту заборони 700. [PERSON] письмової інформації наданої Державним архівом Львівської області (15.06.2015 № 2634/у-2), в документах Львівського телевізійного заводу інформації про позику коштів, заборгованість, накладення арешту на будівлю або право забудови на гр. [PERSON] на вимогу, користь Львівського телевізійного заводу не виявлено. Із наведеного вище слідує, що на теперішній час відсутні боргові зобовязання позивача перед Львівським телевізійним заводом. З довідки ПАТ «Концерн - Електрон» № 015/359 від 25.11. 2015 року вбачається, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2008 р. по справі № 2/596 Дочірнє підприємство "Електрон" Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон", код ЄДРПОУ - 13837194, ліквідоване згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який не передбачає правонаступництва підприємства-банкрута (державну реєстрацію припинення юридичної особи проведено 27.11.2008 р. державним реєстратором виконавчого комітету Львівської міської ради [PERSON], № запису 14151170004017682). Таким чином, заборона відчуження та арешт майна [PERSON], а також [PERSON] померлого 02.08. 2014 року порушує право позивача на розпорядження зазначеним вище майном та здійснення спадкування після смерті [PERSON]. Відтак заборона відчуження та арешт будинку № 249 по вул. Січових Стрільців, с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, який зареєстрований з «Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1951-1971 роки», Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області за № 67 від 09.09.1969 року, реєстратор: Бібрська (Пустомитівська) державної нотаріальної контори Львівської області підлягає скасуванню з виключенням з «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки за 1951-1971 роки», Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області, на сторінці 189 за реєстраційним номером 67 від 09.09.1969 року про (арешт) заборону на нерухоме майно [PERSON], виходячи з наступного: [PERSON] ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. [PERSON] ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач надані йому процесуальним законом права не реалізував та не довів перед судом підставність обтяження майна позивача. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України, які, крім іншого, передбачають право власника розпоряджатися своїм майном (будинком) на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм в сукупності зі встановленими вище обставинами свідчить про те, що обтяження майна позивача та [PERSON] на теперішній час не обґрунтоване порушує право позивача на здійснення правомочностей щодо розпорядження на власний розсуд нерухомим майном, що є недопустимим. В свою чергу право позивача на розпорядження зазначеним нерухомим майном підлягає відновленню шляхом скасування обтяження про яке вказано вище. У звязку із наведеним, суд прийшов до переконання про підставність заявлених позивачем позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України документально підтверджені понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved