Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що 19.08.2013 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІСКGMCUI.154852.004 щодо встановлення, протягом 60 днів з моменту укладення договору, кредитного ліміту у розмірі 2 000 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, зі сплатою 36% річних, та встановленого пільгового періоду строком на 45 днів, процентна ставка під час якого становить 0,0001% річних, терміном на три роки. Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 20.07.2016 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 11 262 грн. 13 коп., та складається з: поточної заборгованості за кредиту - 409 грн. 75 коп.; простроченої заборгованості за кредитом - 1 583 грн. 05 коп.; простроченої заборгованості за відсотками - 2 924 грн. 32 коп.; поточної заборгованості за процентами - 23 грн. 16 коп.; пені - 6 321 грн. 85 коп. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача тіла кредиту та процентів, розмір пені просив зменшити посилаючись на скрутне матеріальне становище відповідача, на утриманні якого на даний час перебуває мати та дитина-інвалід. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19.08.2013 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІСКGMCUI.154852.004 щодо встановлення, протягом 60 днів з моменту укладення договору, кредитного ліміту у розмірі 2 000 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, зі сплатою 36% річних, та встановленого пільгового періоду строком на 45 днів, процентна ставка під час якого становить 0,0001% річних, терміном на три роки (а. с. 12 - 14) Відповідно до п. 2.5 даного договору, щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні, проте відповідач належним чином не виконав умови договору, який як позичальник, зобов"язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач порушив свої зобов"язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Позивачем на виконання умов кредитного договору 14.12.2015 року надсилалася боржнику вимога щодо сплати існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дане повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання. Згідно з наданим до суду розрахунком. станом на 20.07.2016 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 11 262 грн. 13 коп., та складається з: поточної заборгованості за кредиту - 409 грн. 75 коп.; простроченої заборгованості за кредитом - 1 583 грн. 05 коп.; простроченої заборгованості за відсотками - 2 924 грн. 32 коп.; поточної заборгованості за процентами - 23 грн. 16 коп.; пені - 6 321 грн. 85 коп. (а. с. 3 - 11). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON], 2004 року народження, який є інвалідом, та мітір [PERSON], 1950 року народження, яка потребує додаткового піклування та доголяду (а. с. 54, 55, 56, 57). Беручи до уваги наведене та те, що визначений позивачем розмір пені 6 321 грн. 85 коп. значно перевищує суму боргу по тілку кредиту 1 992 грн. 80 коп. та відсоткам 2 947 грн. 48 коп. суд дійшов висновку, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, а тому сума пені, яка підлягає стягненню становить 1 000 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача поточну заборгованість за кредитом - 409 грн. 75 коп.; прострочену заборгованість за кредиту - 1 583 грн. 05 коп.; прострочену заборгованість за відсотками - 2 924 грн. 32 коп.; поточну заборгованість за процентами - 23 грн. 16 коп.; пеню - 1 000 грн. 00 коп., а всього: 5 940 грн. 28 коп. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial