Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ДВС Святошинського району у м.Києві, Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", Дердавного підприємства "СЕТАМ", [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м.Києві дежравної адміністрації про визнання електронних торгів не дійсними. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Святошинським районним відділом ДВС м. Києва при примусовому виконані виконавчого листа за № 2/2608/6486/12 від 23.01.2013 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь відповідача ПАТ «Альфа-Банк" боргу в сумі 943 637, 84 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення електронних торгів. 25.10.2017 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги, про що 20.11.2017 року складений протокол № 298219 проведення електронних торгів по лоту № 240629, згідно даного протоколу переможцем торгів став відповідач [PERSON] та придбав предмет іпотеки за 505 501 грн. Головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренком А.М. складено Акт державного виконавця про проведенні електронні торги затверджений начальником Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вишневським. Ю.А. 31.01.2018 року. Також зазначала, що 30.01.2008 року між ним та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № 800003057, згідно якого банк надає у тимчасове користування на певних умовах та цільового характеру використання кредит в сумі 106 000 (сто шість тисяч) доларів США до 30.01.2028 року, для оплати вартості квартири за [ADDRESS] . З метою забезпечення вимог банку за вказаним кредитним договором, 30.01.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та нею укладено іпотечний договір № 800003057-И, посвідчений приватним нотаріусом КМНО, зареєстрований в реєстрі за № 1295. Таким чином, спірна квартира виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, використовується як її постійне місце проживання, членів її родини, а також малолітнього онука [PERSON] , 2016 року народження. Загальна площа квартири становить 45,50 кв.м., що не перевищує встановлених Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» 140 кв. м для квартири. Також позивачка вказувала, що 14.05.2014 року до Святошинського районного суду м. Києва ПАТ «Альфа-Банк» звернулося з позовом до неї, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської в міст Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення та просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом проведення прилюдних торгів, виселення відповідачів без надання іншого житла, стягнення витрат по сплаті судового збору. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.00.2014 року у справі № 759/8286/14-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, в задоволенні позову відмовлено та встановлено, що спірна квартира виступає як забезпечення зобов`язань відповідачів за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, квартира використовується як місце постійного проживання відповідачів і неповнолітнього [PERSON] , 1999 року народження, що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві (а. с. 78-79) та доводами самого позивача, який просить їх виселити з квартири, тобто він сам визнає факт їхнього проживання у спірній квартирі. Загальна площа предмета іпотеки становить 45,5 кв. м., що не перевищує встановлених 140 кв. м. Доказів наявності у відповідачів у власності іншого нерухомого житлового майна надано не було. Рішення суду м. Києва від 13.08.2014 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.05.2015 року. Позивачка вважає, що відповідачі ПАТ «Альфа-Банк», Святошинський РВДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві, ДП «Сетам» порушуючи норми Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» організували, провели та здійснили реалізацію нерухомого майна, що в свою чергу призвело до порушення її прав та перехід права власності на її квартиру до [PERSON] , у зв"язку з чим просила визнати недйсними протокол № 298219 про проведення електронних торгів від 20.11.2017 року та акт державного виконавця про проведенні електронні торги від 31.01.2018 року. 27.11.2018 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Величко Т.О. 03.12.2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 01.02.2019 року ухвалою судді, після усунення позивачкою недоліків позовної зяви, відкрите провадження у справі. 23.09.2019 року ухвалою суду у справі закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Грубник Д.Л. проти позову заперечував. Представник відповідача Святошинського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві направив до суду відзив, просив у позові відмовити та слухати справу у його відсутність. Представник відповідача ДП "СЕТАМ" направив до суду відзив, просив у позові відмовити. Представники відповідача ПАТ "Альфа Банк" та 3-ої особи - Служба у справах дітей Святошинської районної в м.Києві дежравної адміністрації про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив до суду не направили. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Судом встановлено, що Святошинським районним відділом ДВС м. Києва при примусовому виконані виконавчого листа за № 2/2608/6486/12 від 23.01.2013 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з позивачки [PERSON] на користь відповідача ПАТ «Альфа-Банк" боргу в сумі 943 637, 84 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення електронних торгів. 25.10.2017 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги, про що 20.11.2017 року складений протокол № 298219 проведення електронних торгів по лоту № 240629, згідно даного протоколу переможцем торгів став відповідач [PERSON] та придбав предмет іпотеки за 505 501 грн. (а.с.7-8) Головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренком А.М. складено Акт державного виконавця про проведенні електронні торги затверджений начальником Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вишневським Ю.А. 31.01.2018 року (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 того Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів. Таким чином, аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку майна, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. За містом ст.ст. 76-81, 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин, підстави на які посилається позивачка у підтвердження порушень вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не знайшли свого підтвердження та судом не встановлено інших обставин, за яких на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , могли б розповсюджуватись положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки встановлено, що позивачка є власником 3-кімнатної квартири, площею 120 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , що майно реалізувано у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Також безпідставними є посилання позивачки на те, що продаж спірної квартири порушує права її малолітнього онука, який зареєстрований у ній, оскільки договір іпотеки укладений позивачкою 30.01.2008 року, ще до народження онука. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed