Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 16.01.2015 року [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,360 га, що розташована на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського вирабництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №092946, виданого 12.01.2005 року Царичанською районною державною адміністрацією, кадастровий номер 1225683000-01-001-0055. Позовні вимоги просить задовольнити, посилаючись на приписи ст. ст. 328, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 118-120 ЦПК України. На обґрунтування своїх вимог у заяві позивач [PERSON] вказала, що 16 січня 2015 року померла її тітка [PERSON]. Спадкоємці першої черги вісутні. За свого життя, а саме 23 квітня 2014 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого земельну ділянку, належну їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №092946, виданого 12.01.2005 року Царичанською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1741 від 01.09.2004 року, вона заповіла їй. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 76. Проте у заповіті її по батькові "Віталіївна" помилково було вказано як "Василівна". Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2015 року встановлено, що заповіт складений 23 квітня 2014 року [PERSON], посвідчений [PERSON], секретарем виконавчого комітету Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №76 на ім"я [PERSON] на земельну ділянку належить [PERSON], [INFO]. В установлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, так як нею не було надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, у зв"язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пітримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Від сільського голови Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] до суду надійшла заява з проханням про розгляд даної справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Третя особа в судове засідання не з"явилася. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1233 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 738,30 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved