Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернлався в суд з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" , в якому зазначила, що з 25.07.2012 р. по 31.03.2017р. працювала у відповідача на посаді вагара. При звільненні їй відповідач не виплатив заробітну плату в сумі 15684 грн. 21 коп., а також не провів індексацію вказаної заробітної плати та не виплатив їй індексації в сумі 5244 грн. 52 коп.. З врахуванням вказаного, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість по заробітній платі та індексації в сумі 20928 грн. 73 коп. В судове засідання відповідач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимоги просить задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений за юридичною адресою підприємства. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Предметом спору є стягнення заборгованості по заробітній платі, яка не виплачена позивачу у день звільнення. Частиною 1 ст.64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до частини 3 і 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць. А частиною 1 ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. На підставі трудової книжки [PERSON] судом встановлено, що вона працювала з 25.07.2012 р. по 31.03.2017 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на посаді вагара. При звільненні позивачу не виплатили заборгованість по заробітній платі в сумі 15684.21, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" . Як передбачено ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, і оплата праці. Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" індексація за період з 01.05.2016 р. по 31.09.2016 р. по заробітній платі [PERSON] становить 5244 грн. 52 коп.( а.с.10). Доказів того, що вказана індексація виплачена позивачу відповідач суду не надав. З врахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 20928 грн. 73 коп. ( 15684.21 грн. + 5244.52 грн.). Суд, враховуючи, що справляння і сплата податків та обов'язкових платежів із заробітної плати є обов'язком роботодавця та працівника, приходить до висновку, що зазначена заборгованість вказана відповідачем із утриманням податків та інших обов'язкових платежів. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. та 320 грн. 00 коп. (а.с.1, 2 ).

Outcome: approved