Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з відповідачем являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . У зв"язку з воєнною агресією вона з донькою вимушена була залишити своє місце проживання в м. Донецьку та переїхати на підконтрольну територію до с. Курилівка Хмільницького району. Старший син позивачки залишився проживати у м. Донецьк разом із сестрою останньої. Також там проживає батько позивача. [PERSON] має намір відвідувати своїх рідних задля підтримання родинних зв"язків, але оскільки з відповідачем відносини зіпсувались, тому останній не надає нотаріальної згоди на виїзд дитини до тимчасово окупованої території, що є підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з"явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку із проведенням антитерористичної операції"шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову, а також надав висновок про підтвердження місця проживання дитини. Суд, дослідивши докази, прийшов до такого. Позивач (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2002 по 23.08.2019 (а.с.12-13). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 11) , За даними паспорту громадянина України на ім`я позивача її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,15) Згідно довідок від 10.09.2019 №502-5000191657, 30.09.2019 №502-5000191650 та 22.08.2019 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач разом з малолітньою донькою та матір"ю [PERSON] перемістилася до с. Курилівка Хмільницького району(а.с.14,15,16). З копії свідоцтва про право власності на житло № 352 від 29.01.2008 у спільній частковій власності, зокрема, позивача та її батьків знаходиться квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-20) У відповідності до висновку Хмільницької РДА, малолітня [PERSON] проживає разом з матір"ю в [ADDRESS] . Дослідивши докази, суд прийшов до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.1 та 3 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За приписами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Окремі питання здійснення контролю за переміщенням в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (далі - АТО), а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб визначений Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженим Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей 14.04.2017 № 222-ог. Приписами п.5.1.1 розділу V вказаного Тимчасового порядку визначено, що в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57. За п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача щодо ненадання згоди на виїзд дитини на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, а саме в м.Донецьк, де проживають дідусь та рідний брат його доньки [PERSON] . Враховуючи викладене, вирішуючи питання щодо надання дозволу позивачу на виїзд її доньки на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, суд враховує те, що на території, яка тимчасово непідконтрольна державі Україна, проживають батько та старший син позивача, розташоване нерухоме майно, яке на праві спільної часткової влсності належить позивачу, в той час як остання з дочкою тимчасово проживають в с. Курилівка Хмільницького району Вінницької області. За таких обставин, неможливість отримати від відповідача - батька дитини письмової нотаріально засвідченої згоди на виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України позбавляє дитину можливості особистого спілкування зі своїми близькими родичами. Отже, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, зважаючи, що у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України, а також беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви до суду, тому суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved