Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 лютого 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що його мати [PERSON] 01 жовтня 2006 року уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,78 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 2,3527 га та 6,4321 га, строком на 10 років з 01 жовтня 2006 року по 01 жовтня 2016 року. 02 травня 2013 року [PERSON] померла, 19 жовтня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки. Відповідачем протягом 2013-2015 років орендна плата за договором оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року не сплачувалась, незважаючи на звернення позивача, заборгованість склала 15073,49 грн., а тому позивач позбавлений можливості отримувати матеріальні блага внаслідок укладення договору оренди земельної ділянки. Тому позивач просив розірвати вказаний договір оренди землі, стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 15073,44 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1311 грн., зобовязати відповідача негайно передати позивачу належні йому земельні ділянки в стані, придатному для використання, та стягнути понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представники заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач пояснив суду, що орендну плату до цього часу не сплачено, незважаючи на його особисті звернення до відповідача. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачем допущено несвоєчасну виплату орендної плати, що не є систематичною несплатою орендної плати та не може бути підставою для розірвання договору оренди. До моменту звернення позивача 23 жовтня 2015 року відповідачу не було відомо про нового власника земельної ділянки та на той час у відповідача не було достатньо коштів для сплати позивачу орендної плати, а тому позивачу було запропоновано звернутися за орендною платою пізніше. Також позивачу було запропоновано надати реквізити банківського рахунку або згоду на отримання поштового переказу для перерахування суми заборгованості з орендної плати, що ним не було зроблено, повторно позивач до каси підприємства за отриманням орендної плати не звертався, що свідчить про ухилення позивача від позасудового врегулювання спору та відсутність систематичної невиплати орендної плати. Крім того, зазначав, що у разі нарахування штрафних санкцій їх слід розраховувати з 23 жовтня 2015 року, тобто з моменту, коли відповідача було повідомлено про нового орендодавця, тому сума пені складає 1251 грн. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2006 року [PERSON] уклала з ТОВ «ім.Кл.Петровського» договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавцем передано відповідачеві у строкове платне користування на умовах оренди строком на 10 років належну їй на праві власності земельну ділянку площею 8,78 га, яка знаходиться в межах території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Договір оренди зареєстровано у Березанському реєстраційному окрузі 02 квітня 2007 року (а.с.11-12). Факт передачі земельних ділянок підтверджено відповідним актом приймання-передачі (а.с.13). 01 жовтня 2006 року [PERSON] померла (а.с.17). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2015 року (а.с.7-10) [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], яке складається із земельної ділянки площею 2,3527 га та земельної ділянки площею 6,4321 га, що розташовані в межах території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, кадастрові номери 820981800:00:000:0002 та 4820981800:00:000:0001. Право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджено також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,10). Таким чином, на підставі ч.1 ст.770, ст.ст.1216, 1218 ЦК України до позивача перейшли права та обов"язки орендодавця, належні [PERSON] Незважаючи на звернення позивача щодо розірвання вказаного договору з метою самостійно використовувати земельні ділянки та сплати заборгованості з орендної плати за 2013-2015 роки (а.с.14), відповідач користується вказаними земельними ділянками відповідно до договору оренди від 01.10.2006 року та має заборгованість зі сплати орендної плати за 2013-2015 роки у розмірі 15\~073,44 грн. станом на 11.01.2015 р., що вбачається з довідки ТОВ «ім.Кл.Петровського» (а.с.18) та сторонами не оспорюється. Пунктами 9, 11 договору оренди землі передбачено обов"язок орендаря вносити орендну плату у визначених сторонами розмірі та формі щорічно після збору врожаю з 15 серпня по 31 грудня (а.с.11). Таким чином, відповідачем порушено взяті на себе за договором оренди землі зобов'язання щодо сплати орендної плати. Несплата відповідачем орендної плати протягом трьох встановлених строків підряд, на думку суду, свідчить про систематичність порушення зазначеного зобов"язання. Відсутність у орендаря відомостей про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця орендодавця не є підставою для невиконання зобов"язань по сплаті орендної плати. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно зі ст.537 ЦК України, у разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов"язання, ухилення кредитора від прийняття виконання або у разі іншого прострочення кредитора боржник має право виконати свій обов"язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса. Зазначених дій відповідачем не вчинено, а тому є неспроможними посилання представника відповідача на ухилення позивача від отримання орендної плати та необізнаність з відомостями про нового власника земельної ділянки. \~\~ \~\~ У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). У пункті 14 договору оренди землі сторонами відповідно до ст.ст.546-549 ЦК України обумовлено обов"язок орендаря у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, сплатити пеню у розмірі 0.1% несплаченої суми за кожен день прострочки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума пені складає 1311 грн. Суд погоджується з наданим розрахунком, виходячи з положень ст.611 ЦК України, якими правові наслідки порушення зобов"язання у виді сплати неустойки пов"язуються лише з фактом самого порушення зобов"язання. Згідно із ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов"язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов"язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі, зокрема є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Відповідно до положень статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" правовим наслідком невиконання орендарем обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, є припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Відповідно до п.35 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (а.с.12). Згідно з п. "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно з ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати.

Outcome: approved