Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства відносно неповнолітньої дитини [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач та мати дитини [PERSON] були знайомі з 1996 року. Вони тривалий час зустрічалися, між ними були інтимні стосунки. З 2002 року [PERSON] почала жити у цивільному щлюбі з [PERSON], але інтимні стосунки між ними не припинилися. 23.10.2003 року народився син [PERSON]. 12.11.2003 року [PERSON] усиновив [PERSON], оскільки вони не перебували у офіційному шлюбі. Із жовтня 2010 року він проживає сумісно з [PERSON] та її сином [PERSON], а з жовтня 2011 року між ними офіційно шлюб зареєстровано. Останнім часом він став помічати зовнішню схожість між [PERSON] та ним та аналізуючи ситуацію він допустив можливість, що може бути батьком дитини. Для впевненості вони вирішили провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно [PERSON] . Висновком клініки "Медікал Геномікс Україна" підтверджено що вірогідність його біологічного батьківства становить 99,99%. В судовому засіданні позивач просив задовольнити його позовні вимоги, а саме : визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису про народження, змінивши в графі батько- Савченко В.М. на [PERSON] та в графі -[PERSON] на [PERSON]. Понесені судові витрати залишає за свій рахунок. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Щорського районного управління юстиції 12.11.2003 року [PERSON] народився 23.10.2003 року; в графі батько вказаний [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Щорського районного управління юстиції 12.11.2003 року, [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON], який народився 23 жовтня 2003 року. 15 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Щорського районного управління юстиції 15.07.2010 року. 15 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, відділом реєстрації актів громадянського стану Щорського районного управління юстиції 15.11.2011 року. Відповідно до вимог ст. 128 ч. ч. 2, 3 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений і особою, яка вважає себе батьком дитини. Особа, яка вважає себе батьком дитини відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі із іншим чоловіком, має право пред"явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] були знайомі з 1996 року та з цього часу мали між собою інтимні стосунки. Хоча [PERSON] проживала у цивільному щлюбі з іншим чоловіком, вона не припиняла стосунків з позивачем по справі. У 2003 році [PERSON] народила сина [PERSON]. Висновком ТОВ" Медікал Геномікс Україна" м. Дніпропетровськ підтверджено, що [PERSON] не виключений як біологічний батько [PERSON], вірогідність батьківства становить 99,99%. Позивач підтримує, а відповідач визнає той факт, що саме позивач є батьком дитини, проте він не записаний батьком дитини. Перевіривши матеріали справи та з"ясувавши дійсні причини позову про визнання батьківства, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного відповідно до вимог ст. ст. 128, 129 СК України та

Outcome: approved