Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ), про стягнення частини одноразової допомоги. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що вона є донькою - [PERSON] , учасника бойових дій, який був сином відповідача. [INFO] батько позивача, син відповідача помер. 13 листопада 2018 року Центральною військово-лікарською комісією було встановлено, що смерть [PERSON] пов`язана з захистом Батьківщини, а 21 листопада 2018 року позивачу була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 31 серпня 2020 року позивач, будучи членом сім`ї померлого учасника бойових дій, звернулася до третьої особи - міжвідомчої комісії при Міністерстві ветеранів України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової допомоги з заявою про виплату одноразової допомоги. Останній отримавши її заяву своїм листом повідомив, що всі кошти в розмірі 1321500 грн. були отримані її бабусею, матір`ю її батька, відповідачем. Бажаючи врегулювати спір в поза судовому порядку вона направила листа відповідачу, але остання будь-якої відповіді не надала. Протиправними діями відповідача вона позбавлена права на отримання допомоги після смерті батька, а тому просить стягнути з останньої 50% від суми отриманої допомоги - 660750 грн. 04 лютого 2021 винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у цивільній справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 14 вересня 2021 року ухвалою було замінено відповідачку [PERSON] , в зв`язку з її смертю, на правонаступників - [PERSON] , [PERSON] . 27 вересня 2021 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач та її представник, будучи повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, подали письмову заяву, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові, просили розглядати справу за їх відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечили. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , будучи повідомлені про час місце, розгляду справи в судове засідання не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подали. Представник третьої особи, міжвідомча комісія при Міністерстві ветеранів України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової допомоги, будучи повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, листом № 2331/02/17.2-21 від 05 березня 2021 року представник третьої особи повідомив, що відповідач, [PERSON] , мати батька позивача звернулася до них з заявою про виплату допомоги після смерті сина, учасника бойових дій. Про існування позивача вона їх не повідомила, а тому вони призначили їй допомогу. В подальшому до них звернулася позивач про виплату допомоги. Оскільки кошти вже були сплачені на користь відповідача, тому позивачу було відмовлено та роз`яснено врегулювати спір в позасудовому порядку з відповідачем, а у випадку не вирішення в даному порядку було роз`яснено право вирішення спору в суді. Виходячи з того, що позивач, є донькою учасника бойових дій, не заперечили проти задоволення позову. Представник третьої особи - управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області, будучи повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за їх відсутності щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 1991 року зареєстрували шлюб батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилась позивачка, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 02 серпня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією паспорта, копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків. [INFO] батько позивача, [PERSON] , отримав посвідчення інваліда війни серії [NUMBER] , що підтверджується копією посвідчення. [INFO] батько позивача, [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 20 вересня 2018 року позивач була визнана інвалідом з дитинства другої групи довічно, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною комісією. 13 листопада 2018 року Центральною військово-лікарською комісією було встановлено, що смерть батька позивача, [PERSON] , пов`язана з захистом Батьківщини, що підтверджується копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. 21 листопада 2018 року позивачу було видано пенсійне посвідчення № [NUMBER] та призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника та 2 група інвалідності з дитинства, що підтверджується копією посвідчення. 30 листопада 2018 року позивач отримала посвідчення особи, яка має право на пільги, які встановлені для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення. 31 серпня 2020 року, позивач звернулась до третьої особи. Міністерства ветеранів України, з заявою про призначення одноразової грошової допомоги після смерті батька, що підтверджується копією заяви про призначення одноразової грошової допомоги. 02 жовтня 2020 року третя особа по справі, Міністерство ветеранів України, повідомила позивача своїм листом № 8352/02/09.1-20, що 17 вересня 2020 року протокольним рішенням міжвідомчої комісії № 8 було відмовлено в виплати даної одноразової допомоги, так як 09 липня 2020 року рішенням даної комісії була призначена допомога бабусі позивача, матері її батька, відповідачу по справі - [PERSON] , що підтверджується копією листа про відмову позивачу у виплаті одноразової допомоги, копією витягу з протоколу та іншими матеріалами справи. Позивач не доводячи справи до суду, направила відповідачу листа про перерахування їй 50% від суми отриманої одноразової допомоги, що підтверджується копією листа. Відповідач отримавши заяву позивача, що підтверджується копією поштового повідомлення, відповідач ніяких коштів позивачу не перерахував Встановивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною сьомою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що «Особам, зазначеним у пунктах 11- 14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог даного закону Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №336 від 29 квітня 2016 року «Про деяк питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей». Згідно п.5 Порядку затвердженого даною постановою Кабінету Міністрів України встановлено, що « одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, призначається та виплачується членам їх сімей у розмірі 750 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому загинули (померли) особи, зазначені у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, рівними частинами. До членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених в абзацах шостому - десятому пункту 2 цього Порядку, належать утриманці загиблого або особи, що пропала безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Діючи на виконання даного порядку позивач, 31 серпня 2020 року, звернулась до третьої особи Міністерства ветеранів України, з заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги після смерті батька, але їй було відмовлено у виплаті, так як допомога була призначена та виплачена відповідачу. Згідно абзацу п`ятого пункту 15 «Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 №336 встановлено, що у разі коли після виплати одноразової допомоги за її одержанням звертаються інші члени сім`ї загиблого (померлого) одержувача допомоги, питання розподілу суми одноразової грошової допомоги вирішується за взаємною згодою таких осіб або в судовому порядку. Відповідач отримала одноразову грошову допомогу після смерті батька позивача, не повідомила третю особу, що у померлого є також позивач - його рідна донька, таким чином відповідач отримала частину допомоги, яка належала позивачу, що свідчить про правомірність звернення останньої до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року складає 1762 грн., а згідно з п.5 Порядку затвердженого даною постановою Кабінету Міністрів України встановлено, що « одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, призначається та виплачується членам їх сімей у розмірі 750 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому загинули (померли) особи, зазначені у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, таким чином сума коштів отриманих відповідачем складає - 1 321 500 грн. = 750 (прожиткових мінімумів) х 1762 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2018 року). Враховуючи вищевказане позивач має право на стягнення з відповідача 50% від даної суми, а саме - 660 750 грн. = 1 321 500 грн.: 2 (позивач та відповідач). Відповідач померла [INFO] , її спадкоємцями стали - [PERSON] та [PERSON] , які ухвалою суду замінені правонаступниками після смерті первісного відповідача. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу. Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючи вищевказане суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача відшкодування п`ятдесяти відсотків одноразової допомоги, отриманої у зв`язку зі смертю [PERSON] , в розмірі по 330 375 грн. 00 коп. з кожного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладені вище обставини, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що доводи позову ґрунтуються на законі та матеріалах справи, позивач довів порушення відповідачем своїх прав та законних інтересів, які підлягають судовому захисту. Позивач у справі звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що є підставою для стягнення із відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України судового збору в дохід держави, в розмірі по 3 303 грн. 75 коп. з кожного.

Outcome: approved