Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в позові вказує, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] 03.08.2018 року було укладено договір №3459816415-028208 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Даний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання певних дій, які свідчать про укладення договору. 15 січня 2019 року між позикодавцем та позивачем - ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Крім того, до фактора перейшли всі пов`язані з кредитними договорами права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, а саме 03.08.2018 року позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 грн. строком на 31 день. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 год. 02.09.2018 року включно. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Оскільки, позикодавцем зобов`язання за договором №3459816415-028208 від 03.08.2018 року виконані в повному обсязі; внаслідок укладання Договору про надання фінансових послуг факторингу №1501/1 від 15.01.2019 року, відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3459816415-028208 від 03.08.2018 року, а відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню позики та відсотків за користування нею, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.01.2019 року в загальному розмірі складає 8113грн. 70 коп., тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики №3459816415-028208 від 03.08.2018року, а також судовий збір в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 08.05.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін на 31.05.2019 року (а.с. 57-58). Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. 31.05.2019 року справу відкладено на 24.06.2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача, поштове повідомлення повернулось з відміткою «відсутній адресат» та розміщено оголошення про повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду на веб-сайті "Судова влада". 24.06.2019 року винесено ухвалу про перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 24.06.2019 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Станом на 24.06.2019 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем 03.08.2018 року було укладено договір позики №3459816415-028208 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 1000,00 грн. строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 2,0% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, до 02.09.2018 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором та графіку розрахунків (20-25). 15.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" було укладено договір факторингу № 1501/1, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно дост. 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього законурегламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 121407, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно п.4.1 Договору позика вважається наданою в момент отримання позичальником коштів в касі позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника . Позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням та повідомленням (а.с. 28,29). Операція щодо перерахунку коштів на картковий рахонук проводиться на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2018 року укладеного між ПАТ КБ "Приват Банк" та ТОВ «ФК Є ГРОШІ» (а.с. 30-32). Відповідно до п.2.1 договору №3459816415-028208 від 03.08.2018 року Позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає Позичальнику (Клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Згідно п.3.2.1 вищевказаного Договору проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 річних). Відповідальність сторін за порушення умов договору передбачена розділом 7 договору. Відповідно п. 7.1, передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення позики, або оплати суми процентів за користування позикою за кожен день прострочення , стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК Українистроком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України, вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Так, як вбачається з матеріалів справи, розрахунка (а.с.22-27), позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, до 23.00 год. 02.09.2018 року. Умовами договору, зокрема п. 7.1, передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення позики, або оплати суми процентів за користування позикою за кожен день прострочення , стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. З матеріалів справи слідує, що відповідач повинна була погашати позику, сплачувати відсотки за користування позикою, а також пеню, проте свої зобовязання не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, іншихактів цивільного законодавства, звичаївділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У зв`язку з порушенням [PERSON] умов договору станом на 15.01.2019 року утворилася заборгованість, тобто, існує заборгованість заборгованості за кредитом- 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом- 3063,7 грн.; заборгованість за пенею - 4050,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 8113грн. 70 коп.. Крім того, п.2.2 Договору передбачено, що не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим Договором Клієнт зобов`язаний сповістити Боржників про укладення цього Договору і повідомити, що платіж на користь Фактора є належним. Зокрема, як вбачається з копії Витягу з Акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно Договору факторингу від 15 січня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» передано від ТОВ «Фінансова компанія є гроші», Договір №3459816415-028208 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.08.2018 року про надання позики в розмірі 1000,00 грн. [PERSON] (а.с.13). Крім того, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було направлено [PERSON] повідомлення про відступлення від 04.01.2019 року, згідно якого останньому було повідомлено про відступлення товариством своїх прав вимоги за Договором №3459816415-028208 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.08.2018 року в розмірі 8113 грн. 70 коп. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» на підставі Договору Факторингу №1501/1 від 15.01.2018 року. Внаслідок відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» є єдиним власником відповідної частини відступлених прав вимоги. А також повідомлено, що всі подальші виплати в межах відступлених сум заборгованості, повинні сплачуватися на відповідний банківський рахунок (а.с.49). За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином умов Договору №3459816415-028208 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.08.2018 року не виконує, позику в установлені строки її повернення не повертає; та враховуючи, що у відповідності до норм ч.1 ст.1077 ЦК України, за Договіром про надання фінансових послуг факторингу №1501/1 від 03.08.2018 року відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3459816415-028208 від 03.08.2018 року; а тому заборгованість у розмірі 8113 грн. 70 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Кім того у відповідності п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача стягненню підлягає на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується (а.с. 2).

Outcome: approved