Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача АТ "Укрсоцбанк" про визнання недійсним договору іпотеки, виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про іпотеку та відомостей про обтяження майнових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Майнові права на указану квартиру за іпотечним договором від 16 квітня 2008 року №02-10/1480 [PERSON] передала в іпотеку АТ "Укрсоцбанк" для забезпечення виконання нею зобов`язань, взятих на себе за договором кредиту від 16 квітня 2008 року №10-29/6444, укладеним між нею та АТ "Укрсоцбанк". Як стверджував заявник, банк звернув стягнення на квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з цим представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , а також до набрання чинності рішенням у справі заборонити АТ "Укрсоцбанк" та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно квартири [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника [PERSON] про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності. Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Обраний представником позивача спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , не є співмірним з заявленими позовними вимогами та жодним чином не забезпечить можливого рішення суду про задоволення позову. Зокрема, у разі задоволення позовних вимог [PERSON] іпотечний договір вважатиметься недійсним з моменту набрання рішенням суду законної сили. При цьому зазначене судове рішення не потребуватиме примусового виконання, а отже, відсутні підстави вважати, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру, про який зазначає представник позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася. Зважаючи на викладене, ураховуючи те, що будь-яких позовних вимог щодо квартири [ADDRESS] [PERSON] не заявляла, указана квартира не є предметом спору, підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на неї відсутні.

Outcome: dismissed