Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, що укладений між сторонами 15 березня 2007 року №002-02016-150307, у зв'язку з чим у відповідача станом на 20 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 1737.80 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача, а також 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача Духота І.В. у судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві вказував, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик в матеріалах справи відсутні, так як судова повістка, направлена йому за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а також за адресою, за якою він зареєстрований, повернулась на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», що підтверджується відміткою на поштовому конверті, що повернутий до суду, та інформацією Турійського РС УДМС України у Волинській області від 17 червня 2014 року за №343. На підставі вищевикладеного у відповідності до п.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що зазначений судовий виклик вручений відповідачу [PERSON] належним чином. Зі згоди представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. 15 березня 2007 року між ТОВ КБ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-02016-150307, згідно з умовами якого Банк зобов'язувався надати відповідачу кредит на придбання майна (послуг) у сумі 1090.00 грн. та на оплату страхового платежу у розмірі 130.80 грн., що разом складають повну суму кредиту 1220.80 грн. на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх платежів не пізніше 14 березня 2008 року. Згідно п. п. 2.3, 2.5 кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 12% в рік, та плату за ведення кредитної справи в розмірі 2.75% в місяць. Банк виконав умови договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів у розмірі 1090.00 грн., що стверджується меморіальним ордером від 15 березня 2007року №8683073 (а. с. 10). Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 20 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 1737.80 грн., в. т. ч. 1220.80 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 80.59 грн. заборгованість за відсотками, 436.41 грн. заборгованість за комісіями. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика", якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 243.60 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved