Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2004 році її сімя вселилася у житловий будинок по вулиці Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області для догляду за пристарілою жінкою [PERSON], яка проживала там одиноко. 16.06.2013 року [PERSON] померла. Спадкоємцем спадщини [PERSON] за заповітом є мати її померлого чоловіка [PERSON], яка спадщини після смерті [PERSON] не прийняла і на неї не претендує. Відповідно до рішення виконавчого комітету Шаргородської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1987 року №244 "Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району" та за даними книги нумерації будинків в селі Копистирин за 1990 рік, зазначений будинок значиться як "жилой дом железной дороги", тобто належав Управлінню придністровських залізничних підїзних колій "УПРДНІСТР", яке за рішенням суду ліквідовано і знято з реєстрації 30.12.2015 року за №11721170004000082. Будинок залишився без власника. З часу вселення в будинок (у 2004 році) вона відкрито, безперервно володіє житловим будинком по вулиці Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, сплачує всі податки та інші обовязкові платежі. Рішенням №53 9-ої сесії 6 скликання Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 10.11.2011 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку на території Копистиринської сільської ради площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок вона не може продовжити виготовлення документів з метою отримання свідоцтва на присадибну земельну ділянку, про що їй повідомлено листом Копистиринської сільської ради від 22.04.2016 року. 11.11.2016 року в газеті "Шаргородщина" було розміщено повідомлення в порядку ст.335 ЦК України про виявлення даного будинку як безхазяйного майна. Крім того, будинок взято на облік органом, що здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. З часу оголошення та реєстрації минуло понад рік і на даний час на безхазяйне нерухоме майно в установленому законом порядку власника не виявлено. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок під літерою "А", загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м., прибудову "а", сарай "Б", вартістю 67160 грн., розташовані по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області за набувальною давністю. Ухвалою судді від 06.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.49). Запропоновано відповідачу - Копистиринській сільській раді Шаргородського району Вінницької області в пятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим статтею 178 ЦПК України. 28.02.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON], в якому зазначено, що рішенням 8 сесії 7 скликання від 20.10.2016 року №84 "Про безхазяйний житловий будинок" виконавчому комітету доручено звернутись до реєстратора про взяття на облік, як безхазяйного, житлового будинку "А" загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м., з прибудовою "а", сараєм "Б", які знаходяться по вул. Нагірна,85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області і належали колишньому Управлінню придністровських залізничних підїзних колій "Упрдністр"; про взяття даного безхазяйного нерухомого майна на облік зробити оголошення в друкованому засобі масової інформації. На виконання даного рішення 11.11.2016 року в районній газеті "Шаргородщина" було розміщено повідомлення в порядку ст.335 ЦК України про виявлення зазначеного будинку, як безхазяйного майна. Окрім того, будинок взято на облік органом, що здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. З часу оголошення та реєстрації минуло понад рік і ніхто з можливих власників не звернувся до сільської ради та реєстратора з відповідними документами про право власності на дане майно. На даний час на безхазяйне нерухоме майно, яким є житловий будинок "А", загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м. з прибудовою "а", сараєм "Б", які знаходяться по вул. Нагірна,85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області в установленому законом порядку власника не виявлено. Сімя [PERSON] є багатодітною і відповідно до вимог чинного законодавства не може бути позбавлена права на житло в селі та має бути забезпечена житловим приміщенням. На балансі сільської ради відсутнє будь-яке житло, яке б можна було надати сімї [PERSON] в замін будинку, в якому вона проживає. За вказаних підстав Копистиринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області визнає позовні вимоги [PERSON] та просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради (а.с.58-60). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] 21.02.2018 року до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову, з підстав, зазначених у позові, не заперечує та підтверджує той факт, що її невістка [PERSON] понад 10 років проживає в будинку по вулиці Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області (а.с.56-57). Відповідно до вимог ч.ч. 5, 8 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами із дослідженням доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. Вирішуючи спір, суд встановив, що у 2004 році [PERSON] та її сімя вселилися у житловий будинок по вулиці Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області для догляду за пристарілою жінкою [PERSON], яка проживала там одиноко. 16.06.2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №268438, виданим виконкомом Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 17.06.2013 року (а.с.13). Спадкоємцем спадщини після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON] (а.с.15), яка спадщини після її смерті не прийняла і на неї не претендує. З довідки виконавчого комітету Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 18.10.2016 року №1150 вбачається, що згідно даних сільської ради, при інвентаризації житлового фонду в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області у 1986-1987 роках по вул. Нагірна, 85, за даними книги нумерації будинків, рахується житловий будинок, який належав управлінню придністровських залізничних підїзних колій "Упрдністр", яке припинило свою діяльність, але житловий будинок по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області нікому на баланс не передало. Даний будинок власника не має, але там проживає багатодітна сімя [PERSON], [INFO], яка сама виховую трьох неповнолітніх дітей (а.с.16). Сімя [PERSON] є багатодітною, що підтверджується посвідченням Шаргородської районної державної адміністрації №051132, виданим 06.09.2013 року (а.с.8). До складу сім'ї, крім позивача [PERSON] входить троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія І-АМ №№ 135573,176045, 194849 (а.с.9-11). Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] помер 26.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АМ №063115, виданим виконкомом Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 28.03.2007 року (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Шаргородської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1987 року № 244 "Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району" та за даними книги нумерації будинків в селі Копистирин за 1990 рік, будинок значиться як "жилой дом железной дороги"(а.с.26, 27-29). З повідомлення Управління статистики у Шаргородському районі від 09.12.2011 року № 535 вбачається, що Управління придністровських залізничних підїзних колій "УПРДНІСТР" ліквідовано за рішенням господарського суду і вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 30.12.2015 року, номер запису №11721170004000082 (а.с.42), що також підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.20-21). Рішенням №53 9-ої сесії 6 скликання Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 10.11.2011 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку на території Копистиринської сільської ради площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин (а.с.34). У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] не може продовжити виготовлення документів з метою отримання свідоцтва на присадибну земельну ділянку, про що їй повідомлено листом Копистиринської сільської ради від 22.04.2016 року № 025-18-17 (а.с.37). Рішенням 8 сесії 7 скликання від 20.10.2016 року №84 "Про безхазяйний житловий будинок" виконавчому комітету доручено звернутись до реєстратора про взяття на облік, як безхазяйного, житлового будинку "А" загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м. з прибудовою "а", сараєм "Б", які знаходяться по вул. Нагірній,85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області і належали управлінню придністровських залізничних підїзних колій "УПРДНІСТР"; про взяття даного безхазяйного нерухомого майна на облік зробити оголошення в друкованому засобі масової інформації (а.с.38). На виконання даного рішення 11.11.2016 року в районній загальнополітичній газеті "Шаргородщина" було розміщено повідомлення в порядку ст.335 ЦК України, п.30 ч.1 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" про виявлення житлового будинку по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, як безхазяйного майна (а.с.39) та взято будинок з господарськими будівлями на облік органом, що здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно, як безхазяйний, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… №78330777 від 18.01.2017 року (а.с.40). На даний час на безхазяйне нерухоме майно, яким є житловий будинок "А", загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м., з прибудовою "а", сараєм "Б", які знаходяться по вул. Нагірна, 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області в установленому законом порядку власника не виявлено. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 85 по вулиці Нагірна у с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області та довідки КП "Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про технічний стан житлового будинку вбачається, що домоволодіння складається із житлового будинку, 1950 року забудови під літерою "А", загальною площею 109,7 кв.м., в тому числі житловою площею 82,2 кв.м., прибудови "а", сарая "Б", загальною вартістю 67167 грн.; відсоток зносу 65 %; свідоцтво про право власності на домоволодіння в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с.31, 32-33). Згідно довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" від 10 березня 2016 року за № 94 право власності на житловий будинок по вулиці Нагірна 85 в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області не зареєстроване (а.с.30). Даний будинок власника не має, але в ньому проживає багатодітна сімя [PERSON], [INFO] (а.с.16). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з 2004 року, тобто більше 13 років відкрито, безперервно володіє житловим будинком, розташованим в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області по вулиці Нагірна, 85, сплачує всі податки та інші обовязкові платежі і будь хто інший на дану будівлю не претендує. Зазначений факт також підтверджується даними погосподарських книг, з яких вбачається, що головою двору будинку, розташованого в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області по вул. Нагірна, 85 є [PERSON] (а.с.17-22); копіями квитанцій про сплату [PERSON] земельного податку (а.с.23-24), копією акта виконаних робіт з встановлення лічильника електроенергії на фасад будинку з встановленням самоутримуючого ізольованого проводу від 02.07.2007 року (а.с.25). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що регулюють набуття права власності. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом. Згідно ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6 \~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.\~15,\~16 ЦК, а також ч.4\~ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно… набувається за рішенням суду (ч.4 ст. 344 ЦК України). Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( ч.1 ст. 344 ЦК України). Згідно п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Добросовісним набувачем є особа (незаконний володілець), яка протягом всього часу володіння майном повинна бути впевнена, що на це майно не претендують інші особи, і вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що позивач [PERSON] є добросовісним набувачем в розумінні\~ст.344 ЦК України, оскільки з 2004 року (більше 13 років) відкрито, безперервно володіє спірним нерухомим майном, що інші особи не претендують на спірне майно, отже позивач набула право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "[PERSON] проти Туреччини")". Визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved