Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості по кредитному договору №014/89-07/836 від 19 лютого 2008 року в сумі 15\~451,62 дол. США, яка відповідно до курсу НБУ станом на 05 травня 2015 року становить 326\~529,74 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, загальною площею 49,5 кв.м., яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]П та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 31.12.1998 року на підставі наказу №517 від 31.12.1998 року, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції ПАТ [PERSON] Аваль» для задоволення вимог банку в розмірі 15\~451,62 дол. США, яка відповідно до курсу НБУ станом на 05 травня 2015 року становить 326\~529,74 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавали, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідачів з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») було укладено Генеральну кредитну угоду №014/89-07/834 від 19.02.2008 року. Відповідно до п.1.1 Генеральної кредитної угоди Кредитор на підставі цієї Угоди, зобовязується надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, укладеними в рамках цієї Угоди і які є її невідємними частинами. 19 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» в межах Генеральної кредитної угоди №014/89-07/834 від 19.02.2008 року було укладено Кредитний договір №014/89-07/836 Додаток №1 до Генеральної кредитної угоди №014/89-07/834 від 19.02.2008 року згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 30\~000,00 дол. США із сплатою 13,25 % річних строком до 11 лютого 2015 року та з погашенням відповідно до Графіка погашення. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, Відповідач зобовязалася забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором. Відсотки за кредит та основну заборгованість за кредитом погашається Відповідачем у відповідності до Графіка погашення заборгованості. У строки, встановлені в Графіку погашення кредитної заборгованості зазначені платежі Відповідачем не здійснювались, чим порушений п.5.1. Кредитного договору, незважаючи на те, що 30 грудня 2008 року між Позивачем та Відповідачем було підписано Додаток від 30 грудня 2008 року до Додатку №1 до Кредитного договору 1, відповідно до якого було зменшено фінансове навантаження на Відповідача. Позичальник не виконує належним чином зобовязання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Як слідує з п. 6.5 Кредитного договору позивач має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання боржником умов договору. 20 травня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було надіслано вимоги про усунення порушення основного зобовязання, якими було зобовязано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. В установлений строк заборгованість заборгованість за кредитом повернута не була. Згідно п. 9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочення. Станом на 05 травня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 15\~451,62 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 326\~529 ,74 грн., із них : заборгованість за відсотками - 7\~629,43 дол. США та розмір пені 7\~822,19 дол. США. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотки належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали іпотечний договір №014/89-07/834/1, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку майно, а саме: квартиру №39, що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 49,5 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Пушкіна, 21, що належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до Договору іпотеки №014/89-07/834/1 від 19 лютого 2008 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який є забезпеченням Генеральної кредитної угоди №014/89-07/834 від 19 лютого 2008 року, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира, загальною площею 49,5 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.1.1. Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України "Про заставу"\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що предметом іпотеки є жила нерухомість, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 49,5 кв.м., використовується як місце постійного проживання відповідачів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згоди на відчуження іпотечного майна не надавали і не є особами, на які поширюється дія\~Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а тому протягом дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"\~\~вказане іпотечне майно не може бути примусово відчужене. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3\~265,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial