Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

22 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів, тому рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено повністю. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року скасовано у частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року, рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду у даній справі в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів скасовано, справу передано на новий розгляд. 20 квітня 2016 року справа прийнята до провадження Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. У судовому засіданні позивач підтримала позов. Суду пояснила, що донька [PERSON] є інвалідом з дитинства, потребує догляду, тому позивач не працює. Її дохід - допомога на дитину - інваліда, що виплачується УПтСЗН, яка складає 1764,00грн., а з травня 2016року - 2322,00грн. Проживає вона за адресою [ADDRESS] разом з матір"ю [PERSON], [INFO], яка хворіє на діабет, бюджет вони ведуть окремо. Зареєстрований за цією ж адресою. її брат [PERSON], [INFO], фактично в квартирі не проживає. Аліментів від відповідача по вказаній справі вона не отримувала. Відповідач позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/7 частини свого заробітку( доходу). Свою позицію мотивував тим, що він з липня 2014року виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку до повноліття дитини, і на утримання матері дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку 03 жовтня 2016року. Його заробіток складає приблизно 8000грн., з них 4000грн. утримується у вигляді аліментів, він має непогашені кредити у "Приватбанку", "Альфабанку", Сбербанку, сплачує комунальні послуги з утримання трикімнатної квартири № 66 буд.370/а по вул. Дніпровська в м. Павлограді, в якій зареєстрований та проживає один. Зареєстровані в цій квартирі його сестра та племінник фактично там не проживають, тому не беруть участь у в утриманні квартири. Суду пояснив, що не звертався до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] в розмірі 1/2 частини його доходу, і не бажає їх зменшувати. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що з позивачем разом не проживає, проживає у [INFO], щодо вирішення справи покладалася на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази, що є у справі, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дрижини, батьків, дочки, сина., інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд має визначити його так, щоб дитина, яка не проживає з батьком, отримувала від нього таку ж матеріальну допомогу, як і інша його дитина. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 11 вересня 2014року у справаі № 185/6765/14-ц з відповідача стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку до повноліття дитини, і на утримання матері дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку 03 жовтня 2016року( а.с.30). Відповідно до довідки ДТЕК "Павлоградвугілля" № 3822 від 06.06.2016року заробіток відповідача, якиі праціює машиністом підземних установок, за останні шість місяців складає 57069,38грн., утримано аліментів 23462,32грн, до сплати 22246,69грн.( а.с.105). Отже, середньомісячний чистий дохід відповідача складає 7616грн., середньомісячний розмір аліментів, що отримує третя особа [PERSON] на утримання дитини та своє утримання, складає 3910грн. Враховуючи матеріальне становище позивача, дохід якої складає 2322,00грн.( а.с.104), суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/5 частини свого заробітку доходу, що буде складати 1523грн. В такому разі загальний дохід позивача буде дорівнювати 3845грн. ( 2322=1523), тобто кожен з дітей відповідача отримає приблизно рівне матеріальне утримання. Суд вважає необгрунтованими вимоги позивача, яка наполягала на аліментах в розмірі 1/4 частини від заробітку, оскільки в такому разі з відповідача буде утримуватися 75% його заробітку, в відповідно до ч.4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати при стяненні аліментів на неповнолітніїх дітей не може перевищувати 70 відсотків. Доводи відповідача про те, що він сплачує платежі про кредитам, суд не приймає до уваги, оскільки при укладанні кредитних договорів відповідач був зобов"язаний врахувати свої матеріальні можливості та встановлені законом обов"язки його, як батька, утримувати неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial