Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № CM-SME 402/85/2008, згідно з яким остання отримала у банку кредит в розмірі 20 000 доларів США на строк до 01 червня 2018 року. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором 02.06.2008 р. між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки № PM-SME 402/85/2008, за яким остання передала в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010 р. та договору відступлення прав вимоги б/н від 10.12.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № CM-SME 402/85/2008, від 02.06.2008 р. та договором іпотеки № PM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р.. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором у неї перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 24.02.2015 р. становить 95 929,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 2 719 407,86 гривень. А тому, на підставі Закону України «Про іпотеку» ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд в рахунок погашення заборгованості станом на 24.02.2015 р. за кредитним договором № CM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р. на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в розмірі 95 929,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 2 719 407,86 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] на праві власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654 гривень. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю мотивуючи тим, що по-перше, на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. на спірну квартиру не може бути звернене стягнення; по-друге, представником позивача не доведено, що ТОВ «ОТП Факторинг України» є іпотекодержателем в результаті відстпуплення йому ПАТ «ОТП Банк» права вимоги за кредитним договором; по-третє, представником позивача не надано доказів отримання відповідачем письмової вимоги про усунення порушення, передбаченої Законом України «Про іпотеку». Під час розгляду справи по суті встановлено, що 02.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] (нині [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.11.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області) [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р., згідно з яким остання отримала у банку кредит в розмірі 20 000 доларів США на строк до 01 червня 2018 року (а. с. № 8-12). Того ж дня в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № CM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SME 402/85/2008, за яким остання передала в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а. с. № 18-21). 24.04.2009 р. сторонами був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № CM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р. (а. с. № 16-17). Згідно п.1.1, п. 2.1, п. 2.3 даного кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі та валюті, визначеній у частині № 1 цього договору, а [PERSON] зобова'язвалася прийняти, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання як вони визначені у цьому договорі. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 20 000 гривень. В свою чергу відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту не виконує з 24.11.2008 р.. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010 р. та договору відступлення прав вимоги б/н від 10.12.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № CM-SME 402/85/2008, від 02.06.2008 р. та договором іпотеки № PM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р.. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у неї перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 24.02.2015 р. становить 95 929,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 2 719 407,86 гривень, з яких: - сума заборгованості за кредитом - 19 530,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2015 р. по курсу Національного банку України (28,348066 гривень за 1 долар США) складає 553 653,60 гривень; - сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1 099,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2015 р. по курсу Національного банку України (28,348066 гривень за 1 долар США) складає 31 165,30 гривень; - сума пені - 75 299,28 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 24.02.2015 р. по курсу Національного банку України (28.348066 гривень за 1 долар США) складає 2 134 588,96 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. № 63). У зв'язку з наявністю заборгованості позивачем за вих. № 571/14 від 27.11.2014 р. було надіслано [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, відповідно до якої позичальнику було запропоновано достроково в повному обсязі виконати боргові зобов'язання за кредитним договором, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги (а. с. № 25). Однак, до теперішнього часу дана вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 6.1 Договору іпотеки № PM-SME 402/85/2008 від 02.06.2008 р., ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст.ст. 33, 34, 38 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Крім того передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором № CM-SME 402/85/2008, від 02.06.2008 р., забезпечене іпотекою, а також допустила порушення норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Вищевказані твердження представника відповідача, якими він обґрунтовував невизнання ним позову не можуть бути прийняті судом, оскільки згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є власником квартири [ADDRESS], де остання зареєстрована і проживає (а. с. № 43, 57). Тобто, квартира, яка є предметом іпотеки не використовується відповідачем як місце постійного проживання. Також, представником позивача доведено в судовому засіданні, що ТОВ «ОТП Факторинг України» є іпотекодержателем. Що стосується отримання відповідачем письмової вимоги позивача про усунення порушень кредитного договору, то статтею 35 Закону України «Про іпотеку» не передбачено вимоги про підтвердження отримання відповідачем вищевказаної вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3 654 гривні, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved