Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів у відшкодування збитків, пені, мотивуючи його тим, що 23.07.2018 р. вони з відповідачем уклали договір №23.07 на виготовлення меблів, загальною вартістю 40000,00 грн, з яких 25000,00 грн - аванс. Термін виконання замовлення 30 робочих днів. В день укладення договору вона передала аванс відповідачу в розмірі 25000,00 грн, а на початку вересня 2018 р. ще виплатила відповідачу 7300,00 грн. Станом на 01.11.2018 р. меблі відповідачем не були виготовлені, він відмовлявся від спілкування з нею. 06.11.2018 р. вона звернулась до Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області з заявою щодо дій ФОП [PERSON] 16.11.2018 р. відповідач написав зобов`язання про повернення коштів за договором протягом двох з половиною тижнів. До цього часу відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання, кошти не повернув. За невиконання замовлення в строк без попереднього повідомлення замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність згідно Закону України "Про захист прав споживачів", а саме за кожен день прострочення сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Просить розірвати договір про виготовлення меблів №23.07 від 23.07.2018 р., укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] , стягнути з [PERSON] 32300,00 грн у відшкодування завданих збитків, 242400,00 грн пені за 202 дні прострочення виконання замовлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник - адвокат Усов Ю.В. позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Додатково просять стягнути з відповідача 242,20 грн витрат на виклик його до суду. Відповідач ФОП [PERSON] . повторно в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення телеграми та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с. 44, 51-53, 46-47) З`ясувавши думку сторони позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.07.2018 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір №23.07 на оформлення замовлення меблів, за яким [PERSON] зобов`язується замовити, а ФОП [PERSON] виготовити та доставити меблевий виріб згідно заявки. (а.с. 4) Згідно заявки до договору №23.07 від 23.07.2018 р. сторони погодили термін виконання - 30 робочих днів, вартість робіт - 40000,00 грн, аванс - 25000,00 грн. В заявці є відмітка про отримання ФОП [PERSON]. 2300,00 грн на ручки та 5000,00 грн доплати. (а.с. 5) 06.11.2018 р. [PERSON] звернулась до Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області щодо прийняття мір до [PERSON] , який не виконує умови договору щодо виготовлення меблів, не повертає аванс в розмірі 32300,00 грн. (а.с. 9) На а.с. 9-15 - копія матеріалів Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області щодо розгляду звернення [PERSON] . На а.с. 10 - копія письмового зобов"язання [PERSON] від 16.11.2018 р. повернути [PERSON] 32300,00 грн, які вона надала на виготовлення меблів, протягом 16 днів. Довідка Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про результати розгляду звернення [PERSON] від 19.11.2018 р. - на а.с. 15. Відповідач ФОП [PERSON] не виконав зобов"язання за договором №23.07 від 23.07.2018 р., до теперішнього часу меблі не виготовив, у власність [PERSON] їх не передав, кошти в розмірі 32300,00 грн [PERSON] не повернув (доказів протилежного суду не надано). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 611 ч. 1 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 615 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 651 ч. 2 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 10 ч. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Правові наслідки зміни або розірвання договору визначені у ст. 653 ЦК України, відповідно до ч. 5 цієї статті у випадку, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до п. 5.1 договору №23.07 на оформлення замовлення меблів від 23.07.2018 р. за невиконання в строк замовлення без попереднього повідомлення замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність згідно Закону України "Про захист прав споживачів". (а.с. 4) Ст. 10 ч. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. В зв"язку з цим з відповідача потрібно стягнути 242400,00 грн пені за період з 01.11.2018 р. по 21.05.2019 р. До такого ж висновку при вирішенні подібного спору дійшов Верховний Суд в постанові від 25.09.2019 р. у справі №318/2249/16-ц . На підставі викладеного суд вважає, що спірні правовідносини між сторонами [PERSON] та ФОП [PERSON] відносяться до договірних зобов"язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконав належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту шляхом розірвання договору №23.07 на оформлення замовлення меблів від 23.07.2018 р., що укладений між ФОП [PERSON] і [PERSON] , стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 32300,00 грн, сплачених за договором №23.07 на оформлення замовлення меблів від 23.07.2018 р., 242400,00 грн пені за 202 дні прострочення виконання замовлення. Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 4 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.ст. 133 ч. 3 п. 4, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави потрібно стягнути 768,40 грн і 2747,00 грн судового збору, а на користь позивача - 242,20 грн витрат на виклик відповідача до суду.

Outcome: approved