Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

28 травня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму 10259,65 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2011р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №005-04123-260511, відповідно до умов якого банк відкриває відповідачеві картковий рахунок та надає кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт в сумі 5000,00 грн. В свою чергу позичальник зобовязаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості. Зазначає, що станом на 20.04.2015р. відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором в результаті чого виникла заборгованість у сумі 10259,65 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту 2077,35 грн., заборгованості за відсотками у сумі 3059,62 грн. В судове засідання позивач не зявився, однак у п. 3 своєї позовної заяви просить суд розглядати справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 26 травня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір №005-04123-260511, відповідно до умов п. 1.3. якого, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п. 2.3. цього договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Також, згідно п. 3.6. такого договору, клієнт картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Як зазначено в п. 1.4. Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет "Кредитна картка №1", які підписані відповідачем, за користування кредитною лінією встановлено 0,0001 % річних. В п. 3.7. кредитного договору, сторони визначили право банку на нарахування пені, яка відповідно до п. 3 Тарифів становить 0,01%. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №005-04123-260511 доводиться, що відповідач 03.06.2011р. зняв суму розміром 4800,00 грн. та згодом в період з 11.07.2011р. по 11.09.2014р. здійснював часткове погашення суми боргу, в результаті чого, станом на 20.04.2015р. у нього утворилась заборгованість по тілу кредиту у сумі 5122,68 грн., прострочене тіло кредиту 2077,35 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 3059,62 грн., пеня 162,17 грн., а разом 10421,82 грн. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх часткового неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Одночасно,

Outcome: approved