Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У жовтні 2014 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (далі - відповідач) про дострокове розірвання договору банківського рахунку і видачу вкладу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір банківського рахунку. На вимогу позивача про розірвання договору та виплату коштів наявних на рахунку, відповідач повідомив, що у зв'язку із погіршенням фінансового стану, він зможе виконати свої зобов'язання після стабілізації роботи та покращення ліквідності банку. Тому, позивач просив суд розірвати договір №VE/2013-01/03 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу ("Вільні гроші"), укладений 23.01.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "БГ Банк", який є правонаступником ПАТ "Банк Перший" та стягнути з відповідача суму вкладу за договором в розмірі 77457,59 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що 23.01.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № VE/2013-01/03 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу ("Вільні гроші") (далі - договір) з додатком до нього (а.с.8-15). Відповідно до п. 3.2 договору, договір може бути достроково розірваний з ініціативи кожної зі сторін за умови попереднього письмового повідомлення про це іншій стороні по її місцезнаходженню, зазначеному в договорі, за 45 (сорок п'ять) календарних днів до такого розірвання та виконання зобов'язань за цим договором. Як зазначає позивач і що підтверджується матеріалами справи, 05.08.2014, 13.08.2014 р. та 28.08.2014 р. він звертався до відповідача із заявами про розірвання договору та виплату залишку по рахунку, однак, відповідач у своїх листах зазначає, що у зв'язку із погіршенням фінансового стану, він зможе виконати свої зобов'язання після стабілізації роботи та покращення ліквідності банку. Згідно копії виписки по особовому рахунку позивача від 11.09.2014 р., вихідний залишок по рахунку [NUMBER] становить 77457,59 грн. (а.с.22). Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час (ч.1ст. 1075 ЦК України). Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо) (п. 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492). Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач договір не розірвав, а кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач договір за заявою позивача не розірвав, кошти належні позивачу не виплатив, а тому позовні вимоги підлягають задоленню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 774,57 грн.

Outcome: approved