Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що з 14.02.2008 по 21.11.2013 роки знаходився у трудових відносинах з державним підприємством Донецька вугільна енергетична компанія відокремлений підрозділ "[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая", працюючи гірником очисного забою підземним 4 розряду, гірником очисного забою підземним 5 розряду. Робота гірника очисного забою підземного пов"язана з важкою фізичною працею в несприятливих метеорологічних умовах, з постійним контактом з пилом і токсичними газами. По вище згаданій професії позивач працював 7 років, а в умовах впливу шкідливих факторів 10 років. Працюючи гірником очисного забою 5 розряду підземний 23.01.2012 року з [PERSON] стався нещасний випадок при якому він отримав відкритий перелом бугристої нігтьової фаланги першого пальця правої кисті з дефектом шкіри й м"яких тканин. В зв"язку з отриманою травмою був складений акт за формою Н-1 №4 від 26.01.2012 року. Вперше 11.04.2012 року [PERSON] пройшов огляд в МСЕК №3, рішенням якої йому була визначена стійка втрата працездатності 20% з повторним оглядом 11.04.2013 р. а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні. За висновком МСЕК від 16.05.2013 р. стійка втрата працездатності була підтверджена в розмірі 20% безстроково. 07.06.2013року працюючи гірником очисного забою 5 розряду підземний з [PERSON] знову стався нещасний випадок при якому він отримав відкритий перелом основної фаланги п"ятого пальця правої кисті. У зв"язку з отриманою виробничою травмою був складений акт за формою Н-5 від 11.06.2013 і акт за формю Н-1 №19 від 11.06.2013 р., 05.09.2013 року він пройшов огляд в МСЕК № 3, рішенням якої йому була визначена стійка втрата працездатності 15%, при цьому за сукупністю нещасних випадків загальна втрата працездатності становила 35% з повторним оглядом 05.09.2014 року а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні. Висновком МСЕК №3 йому була визначена стійка втрата працездатності 35% за сукупністю двох нещасних випадків бестроково за нещасним випадком 23.01.2012 р. - 20% та 07.06.2013 р. -15 % а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні. Вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки, безстроково на 35% втратив працездатність внаслідок трудового каліцтва, що значно посилює його фізичні і моральні страждання, відчуває постійні незручності у повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі, що призвело до зміни ритму та порядку роботи по будинку, частина роботи покладена на дружину, в зв"язку з тривалим лікуванням у нього виникли нервові розлади через що зіпсувались стосунки в сім"ї. Позивач постійно хворіє та вимушений тривалий час лікуватись, не може виконувати звичні йому повсякденні роботи. Розмір моральної шкоди оцінює у 40 000 грн. та просить такий стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, вважає що позивачу заподіяно моральної шкоди, у зв'язку із чим просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджуться розпискою про вручення судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14.02.2008 по 21.11.2013 роки працював на державному підприємстві Донецька вугільна енергетична компанія відокремлений підрозділ "[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая" працюючи гірником очисного забою підземним 4 розряду, гірником очисного забою підземним 5 розряду, що стверджується копією трудової книжки виданої на його ім'я ( а.с.12-18). З акту розслідування нещасного випадку на виробництві №4 форми Н-1 від 26.01.2012 р. та форми Н-5 від 26.01.2012 року, встановлено, що позивач працюючи гірником очисного забою 5 розряду підземний отримав відкритий перелом бугристої нігтьової фаланги першого пальця правої кисті з дефектом шкіри м"яких тканин. ( а.с.3,5). Вперше 11.04.2012 року [PERSON] пройшов огляд в МСЕК №3, рішенням, якої йому була визначена стійка втрата працездатності 20% з повторним оглядом 11.04.2013 р. а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні. За висновком МЕК від 16.05.2013 р. стійка втрата працездатності була підтверджена в розмірі 20% безстроково ( а.с.7).. 07.06.2013 працюючи гірником очисного забою 5 розряду підземний з [PERSON] знову стався нещасний випадок при якому він отримав відкритий перелом основної фаланги п"ятого пальця правої кисті. У зв"язку з отриманою виробничою травмою був складений акт за формою Н-5 від 11.06.2013 і акт за формю Н-1 №19 від 11.06.2013 р. (а.с.4,6). 05.09.2013 року [PERSON] пройшов огляд в МСЕК № 3, рішенням якої йому була визначена стійка втрата працездатності 15%, при цьому за сукупністю нещасних випадків загальна втрата працездатності становила 35% з повторним оглядом 05.09.2014 року а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні ( а.с.8). Висновком МСЕК №3 йому була визначена стійка втрата працездатності 35% за сукупністю двох нещасних випадків бестроково за нещасним випадком 23.01.2012 р. - 20% та 07.06.2013 р. -15 % а також вказана необхідність в медикаментозному лікуванні. У зв'язку із нещасними випадками на підприємстві [PERSON] втратив 35% працездатності, внаслідок чого був змушений неодноразово звертатись за медичною допомогою, лікуватись, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією епікризу (а.с.9), виписками медичних висновків (а.с.10-11). Внаслідок трудового каліцтва в [PERSON] значно посилились його фізичні і моральні страждання, відчуває постійні незручності у повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі, що призвело до зміни ритму та порядку роботи по будинку, частина роботи покладена на дружину, в зв"язку з тривалим лікуванням у нього виникли нервові розлади через що зіпсувались стосунки в сім"ї. Відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Пунктом 11 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1997 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Окрім того, Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 21.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" встановлено, що відповідно до ст. 237-1 Кодексу законів про працю України (яка набрала чинності 13.01.2000 р.) за наявності порушення права працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Тому відшкодування моральної шкоди повинно проводитись роботодавцем - відокремленим підрозділом "Шахта" [PERSON] №3 ім.М.С.Сургая" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія". Під моральною шкодою, згідно з п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також, на підставі ч.1 п.9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.2 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 p., ушкодження здоров'я заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. З досліджених матеріалів справи вбачається, що знайшли підтвердження обставини заподіяння позивачеві моральної шкоди, яка обумовлена моральним та фізичним стражданням з приводу ушкодження здоров'я, внаслідок трудового каліцтва при виконанні своїх трудових обов'язків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлений його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, з врахуванням глибини моральних страждань, ступеня вини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 10 500 грн. моральної шкоди, так як вимоги про стягнення 40000 грн. моральної шкоди є завищені та належним чином не обґрунтовані. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія відокремлений підрозділ "[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая"

Outcome: partial