Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У грудні 2017 року орган опіки та піклування Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. Відповідачка [PERSON] є одинокою матір"ю по відношенню неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], та померлої [INFO] [PERSON], [INFO], батьками є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідачі у справі в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Сім"я з 2011 року перебуває на обліку, як така, де батьки не створили належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей в службі у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації, сільській раді. З 03 лютого 2016 року перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Під час проведення обстежень матеріально-побутових умов проживання в будинку завжди було брудно, неприємний запах, діти неохайні, немиті. Мати не дбала про тепло в оселі в зимовий час, вугілля не купувала, запас дров завжди був мізерним. З Нововасилівської ЗОШ неодноразово надходили клопотання про часті пропуски школи дітьми [PERSON], діти часто хворіли на педикульоз. 24 листопада 2017 року садибу за місцем проживання відповідачки було відключено від електропостачання за борги, [PERSON] почала використовувати свічки для освітлення приміщення. 25 листопада в житловому будинку, де проживає родина близько 19.00 год. сталася пожежа. В будинку у цей час перебували п"ятеро малолітніх дітей, яких відповідачка залишила на бабу [PERSON], 1952 року народження, яка перебувала в стані алкогольного сп"яніння і не контролювала ситуацію. [PERSON] вдома не було, знаходилась у сусідки. Дочка [PERSON] злякалась пожежі та побігла кликати матір. В цей час інші діти перебували в палаючому будинку. Мати повернулась додому в стані алкогольного сп"яніння, що підтвердили працівники Снігурівського відділення поліції. Найбільше постраждала дитина-інвалід [PERSON], яка отримала сильні опіки та перебувала в реанімаційному відділенні Миколаївської обласної дитячої лікарні. [INFO] [PERSON] померла, причина смерті опік полум"ям. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно. Місце перебування відповідача [PERSON] не відоме; відповідачка [PERSON] безвідповідальна, груба до оточуючих, ніде не працює, зловживає алкольними напоями, палить. Вжитими заходами домогтися належної поведінки батьків не вдалося. Позивач просить суд, позбавити обох відповідачів батьківських прав відносно дітей, стягнути з них аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму та передати дітей під опіку та піклування Снігурівської райдержадміністрації для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, мотивом до застосування такого заходу до відповідачів як позбавлення батьківських прав назвала не створення ними умов для проживання дітей та байдужість матері. Щодо ухвалення у справі заочного рішення заперечень не мала. Орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації враховуючи інтереси дітей, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та міце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на надали. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Як вбачається з заявленого позивачем позову він обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка є одинокою матір"ю по відношенню неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками є відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтвердується актовими записами про народження дітей та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.119-139). Зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] є [ADDRESS]. Діти проживали з матір"ю та бабусею за вказаною адресою у будинку померлого батька (а.с.6). Сім"я з 2011 року перебуває на обліку, як така, де батьки не створили належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей в службі у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації та Нововасилівській сільській раді. З 09 грудня 2010 року перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді; неодноразово перебувала під соцільним супроводом у зв»язку з невиконанням батьківських обов»язків. 08 лютого 2018 року сім»ю [PERSON] знято з соціального супроводу з негативним результатом (а.с.153,175). Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. На даний час місце перебування його не відоме. Згідно актів обстежень матеріально-побутових умов проживання [PERSON] неодноразово попереджалася щодо покращення житлових умов, санітарного стану приміщення. Акти обстежень проводилися протягом 2011-2017 років, ситуація є незмінною. Так, з останніх обстежень помешкання [PERSON], проведених у жовтні, серпні 2017 року вбачається, що умови для проживання дітей не створено, у будинку брудно, антисанітарія, сморід, підлога брудна, стіни обідрані, не кожному з дітей є ліжкомісця та повноцінні умови для проживання. Після пожежі будинок для проживання не придатний. У літній кухні, яка розташована поруч з будинком не прибрано, посуд не митий, підлога та стіни брудні. Опалення у будинку пічне, дровами та вугіллям забезпечені частково. Санітарний стан літньої кухні та житлових кімнат не відповідають жодним санітарним нормам. Щомісячний дохід сім"ї становить 10000 грн. (а.с.16, 19, 21,78). 14 лютого 2012 року директор Нововасилівської ЗОШ І_ІІ ступенів Д.В.Титаренко вносив подання начальнику служби в справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Бондаренко Г.М. з метою впливу на матір [PERSON], у зв"язку з тим, що [PERSON] у ІІ семестрі 2011-2012 навчального року пропустив 12 навчальних днів без поважних причин. Учні [PERSON] та [PERSON] пропустили 7 навчальних днів без поважних причин. 01 лютого 2012 року вказану сім"ю було відвідано працівниками школи та проведено бесіду з матір"ю, яка пообіцяла надалі не повторювати такої ситуації. Однак, діти продовжували пропускати навчальні дні, така ситуація повторювалася систематично з початку навчального року (а.с.44). 17 лютого 2012 року районний педіатр [PERSON] прибув в с.Новокондакове для медичного обстеження усіх дітей та виявив хворих [PERSON] та [PERSON], яких одразу госпіталізував разом з матір"ю до Снігурівської ЦРЛ (а.с.45). З матеріалів справи встановлено, що станом на 06.12.2011 року педагогічному колективу Нововасилівської ЗОШ І-ІІІ ступенів стало відомо про факт побиття дітей сім"ї [PERSON] співмешканцем матері [PERSON] Під час огляду учнів школи на наявність захворювання вітряною оспою та педикульоз фельдшером Нововасилівського ФАПу [PERSON] було виявлено у [PERSON], 2002 року народження, забійні ушкодження шкіри спини, в області 3-4 та 7-8 ребер, крововиливи розміром до 2 сантиметрів та пошкодження шкіри розміром до 7 сантиметрів (а.с.42-43). 27 листопада 2017 року №637/02-4.2/17 головою Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області надано інформацію начальнику служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Бондаренко Г.М. про те, що 25.11.2017 року в багатодітній сім"ї (семеро неповнолітніх дітей) [PERSON] в [ADDRESS], близько 19:00, сталася пожежа у житловому будинку. На момент пожежі матері вдома не було, діти перебували під наглядом баби [PERSON], [INFO], яка перебувала в сильному алкогольному сп"янінні. В будинку перебувало п"ятеро неповнолітніх дітей [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2014 року народження, [PERSON] (дитина-інвалід), 2015 року народження, [PERSON], 2016 року народження. Найбільш постраждала дитина-інвалід [PERSON], отримала сильні опіки та госпіталізована до Миколаївського опікового центру. Інші діти знаходилися в Снігурівській ЦРЛ. Ліквідували пожежу сусіди (а.с.12). [INFO] в м.Миколаєві померла [PERSON], [INFO], причина смерті опік полум"ям, актовий запис про смерть №12 від 14 грудня 2017 року (а.с.141-142). Станом на 02 квітня 2018 року, при проведенні обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] по [ADDRESS], після пожежі, яка сталася 25 листопада 2017 року, працівники соціальних служб виявили, що [PERSON] ніяких дій з покращення умов проживання у будинку не зробила, в одній з кімнат вибите скло, стіни та стеля закопчені сажею. Меблі, які були у будинку, після пожежі до використання не придатні. Кухня, де господарі готують їжу, розташована поруч з будинком, в ній брудно, посуд немитий. На даний час сім"я в складі відповідачки [PERSON], баба [PERSON] та повнолітній син відповідачки [PERSON] проживають у літній кухні, яка має дві житлові кімнати, які вмебльовані з трьох ліжок, шафа для одягу, стіл, стільці. У кімнатах брудно, є потреба зробити ремонт, так як санітарний стан незадовільний. У кухні пічне опалення, вугілля відсутнє, дров мінімальний запас (а.с.78). 27 квітня 2018 року проведено повторний акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], з якого вбачається що 22 березня 2018 року в сільській раді відбулася сесія на якій депутатами було прийнято рішення надати матеріальну допомогу у сумі 1000 грн. для проведення ремонту у житловому будинку після пожежі, яка сталася 25.11.2017 року. Депутатами були поставлені умови, що вона має надати чеки на товар, який придбала для проведення ремонтних робіт. При перевірці встановлено, що у будинку ніяких змін не відбулося (а.с.79). Відповідачка [PERSON] попереджалися про ухилення від виконання батьківських обов"язків (а.с.41, 47, 50). Як вбачається з характеристики Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №1360 від 30.11.2017 року на [PERSON], яку суд приймає за негативну, вона перебуває на обліку та під супроводом, як сім"я, де батьки не забезпечують належних умов для утримання, виховання та розвитку дітей. [PERSON] має статус багатодітної та молозабезпеченої сім"ї. Догляд за дітьми здійснюється неналежним чином. Громадянка має неврівноважений характер, на зауваження та критику реагує лайкою. На зауваження сільської ради не реагує (а.с.8). Згідно характеристики Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №1283 від 30.11.2017 року на [PERSON], який на даний час на території сільської ради не проживає. За період проживання зарекомендував себе з негативної сторони. По характеру запальний, в стані алкогольного сп"яніння стає агресивним та піддається негативному чужому впливу. В 2016 році [PERSON] разом із цивільною дружиною [PERSON] та трьома неповнолітніми дітьми приїхали проживати в будинок батька [PERSON], що знаходиться по [ADDRESS]. Родина [PERSON] мала статус сім"ї, в якій батьки не створили належних умов для виховання, розвитку та утримання дітей. Протягом проживання на [PERSON] надходили скарги від мешканців с.Юр"ївка на негативну поведінку. З 2016 року [PERSON] на території сільської ради не проживає та місце знаходження його невідоме (а.с.9). 27 листопада 2017 року Нововасилівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області прийнято рішення про відібрання дітей [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2004 року народження, [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2014 року народження, [PERSON], 2015року народження, [PERSON], 2016 року народження, з родини [PERSON] та її співмешканця [PERSON], що проживають за адресою [ADDRESS], у зв"язку із кризовою ситуацією та загрозою життю і здоров"ю дітей (а.с.5). На даний час старші діти [PERSON], 2002 року народження, та [PERSON], 2004 року народження, влаштовані до Новопетрівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Снігурівського району Миколаївської обласної ради. Діти [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2014 року народження та [PERSON], 2011 року народження знаходяться в Миколаївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Малолітня [PERSON], 2016 року народження, перебуває в Миколаївському обласному будинку дитини. Як слідує з повідомлення адміністрації КЗ "Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради від 23.10.2018 року №09-1142, [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2014 року народження та [PERSON], 2011 року народження перебувають в центрі з 27.11.2017 року по теперішній час, мати дітей приходила до центру один раз відвідати своїх дітей, а саме 08 лютого 2018 року. У зв"язку з карантином на кір та ГРВІ у центрі побачення не відбулося. Батько [PERSON], за час перебування дітей у закладі жодного разу не приходив їх відвідати, не телефонував та долею і здоров"ям дітей не цікавився. З приводу ставлення дітей до своїх батьків, то у [PERSON] спостерігаються протилежні, афективно забарвлені відносини до батьків, подвійне ставлення до батька та матері - поєднання образи і любові, дівчинка сподівається, що батьки зміняться і в родині все буде добре; [PERSON] та [PERSON] батьків не згадують (а.с.151). Згідно відповіді адміністрації Миколаївського обласного будинку дитини від 24.10.2018 року за №05-1027.04, де з 21.12.2017 року на повному державному забезпеченні перебуває малолітня [PERSON], 2016 року народження, за час перебування якої мати жодного разу не відвідувала свою доньку в закладі, долею дитини не цікавилась, до закладу не телефонувала (а.с.152). За інформацією Новопетрівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Снігурівського району Миколаївської обласної ради від 03.10.2018 року, де перебувають [PERSON], 2002 року народження, та [PERSON], 2004 року народження, (з 27.11.2017 року) мати підтримувала зв»язок з синами. З вересня 2018 року щонеділі відвідувала дітей, забезпечила всім необхідним, інформацію про можливе позбавлення батьківських прав діти сприйняли болісно (а.с.174). Як вбачається з листа Снігурівського РЦСС СДМ від 24.10.2018 року за час роботи з сім»єю надавалася допомога ПМПК дітей [PERSON] та [PERSON], матері неодноразово наголошувалося на влаштуванні дітей в дитячий садок, неодноразово надавалися роз»яснення щодо необхідності лікування [PERSON] (проблеми опорно-рухової системи) та щодо необхідності харчування [PERSON] (дитина померла). Матір постійно примусово направлялася до Миколаївської обласної дитячої лікарні з метою обстеження [PERSON] та отримання відповідної суміші для харчування. Також, неодноразово було запропоновано матері путівки в санаторії для оздоровлення дітей, але вона відмовлялася. Проводилися обстеження з метою готовності до зимового періоду, готовності до навчального періоду, посилення контролю за дітьми під час канікул. Сільська рада пропонувала двоповерхові ліжка для дітей, однак мати відмовилась. Надавалася правова допомога в переоформленні земельною паю та виготовленні паспорта для повнолітнього сина. На даний час мати не створила умов для проживання дітей. На поради та рекомендації фахівця із соціальної роботи не звертає уваги (а.с.153-154). Допитані у судовому засіданні свідки представники уповноважених служб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов"язків, безвідповідально ставляться до матеріального забезпечення дітей, мати не здійснює належного догляду за дітьми, в сім"ї не створено належних умов для утримання, виховання та розвитку дітей; [PERSON] взагалі відсутній за місцем проживання, місце перебування його не відоме, вихованням дітей не займається. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов"язків. Згідно висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 8 від 25.10.2018 року визнано за доцільне позбавлення обох відповідачів батьківських прав (а.с.175). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Всупереч вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не опікуються дітьми, не доглядають їх, не турбуються про їх фізичний і духовний розвиток, протягом тривалого терміну попереджалися про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, проте належних висновків не зробили, не зважаючи на неодноразові попередження, в родині не створені належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей, заходів до повернення дітей відповідачами не вживалися, тривалий час батьки дітей не відвідували, не цікавилися їх здоров"ям, матеріальними потребами, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідачів по невиконанню батьківських обов"язків є винною. Позбавлення батьківських прав є засобом захисту прав дітей. Позбавлення відповідачів батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання ними батьківських обов"язків є виправданим та співмірним. Крім того, протягом всього часу розгляду справи у суді відповідачі жодного разу в судове засідання не з»явилися, заперечень щодо позову не надали, що свідчить про відсутність інтересу до повернення дітей. Відвідування матір»ю останнім часом двох старших дітей в школі-інтернат за сукупності всіх вищевказаних обставин не доводить належного виконання нею батьківських обов»язків та бажання створити умови для належного утримання, виховання та розвитку дітей та такий захід впливу як позбавлення їх матері батьківських прав буде в їх інтересах. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Оскільки малолітні діти відповідачів не отримують від них грошової та іншої допомоги, діти влаштовані до державних закладів, аліменти підлягають примусовому стягненню. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалює про їх задоволення. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved