Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину, в якому просить визнать нікчемним правочин від 03.05.2008 р. щодо транспортного засобу марки БМВ 524 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], VIN:[NUMBER], укладений між [PERSON] та [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7400 доларів США. Аргументує свої позовні вимоги тим, що 03.05.2008 року на торгівельному майданчику Київського міського автомобільного ринку «Центральний» він, на підставі укладеного в простій письмовій формі правочину, придбав у відповідача за 7400 доларів США автомобіль марки БМВ 524, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Він передав відповідачу 7400 доларів США, а останній передав йому автомобіль, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження автомобілем. 21.10.2008 р. він звернувся до начальника ВРЕР-7 УДАІ в м.Києві із заявою про проведення операції "Зняття ТЗ з обліку для реалізації". Того ж дня отримав висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів №11/7/15511/ та сплатив транспортний збір, вартість транзитних знаків, послуги при знятті з обліку ТЗ, але йому було в цьому відмовлено, оскільки автомобіль перебуває під арештом на підставі постанови слідчого Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві(кримінальна справа №10- 14020). 28.07.2013 року транспортний засіб був у нього вилучений працівниками УДАІ у Черкаській області і поміщений на штрафмайданчик належний Державному підприємству МВС України "Черкаси- Інформ-Ресурси". Позивач вважає, що письмовий правочин укладений між ним та відповідачем від 03.05.2008 за взаємною згодою. На виконання правочину, він отримав від відповідача автомобіль, свідоцтво про реєстрацію т.з., ключі від автомобіля, нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ, а відповідач отримав від нього 7400 доларів США та надав правочин. Але відповідач передав йому автомобіль, коли останній був під арештом у кримінальній справі і є майном, яке виключене з цивільного обороту і не може бути предметом правочинів, про що його відповідач не повідомив перед укладенням правочину, у зв"язку з цим він не зміг переоформити право власності на автомобіль на своє ім"я. Оскільки відповідач незаконно отримав кошти за арештований автомобіль у ході укладення нікчемного правочину, то кошти підлягають поверненню. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному провадженні та призначено підготовче судове засідання на 08 год 30 хвилин 25 квітня 2018 року.(а.с.38) Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 24 травня 2018 року(а.с.43). ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні, під час вступної промови. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля нікчемним та застосувати наслідки нікчемного правочину, стягнувши з відповідача 7400 доларів США. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, аргументуючи свої заперечення тим, що [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, оскільки діяв від імені та в інтересах власника автомобіля та просив застосувати позовну давність. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль легковий BMW № шасі (кузова, рами) [NUMBER], 1990 року випуску, дата реєстрації 10.04.2007 року, державний номер [NUMBER], належить [PERSON](а.с.6) 18 листопада 2007 року, [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуватися і розпоряджатися з правом продажу, міни, здачі в оренду, тощо автомобілем марки BMW 524, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований за ним в УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 10 квітня 2007 року(а.с.4) 03 травня 2008 року, [PERSON], який діяв на підставі довіреності виданої з правом передовіри від імені [PERSON], згідно попереднього договору, уповноважив [PERSON], або [PERSON] бути його представниками в органах державної автоінспекції з питань експлуатації транспортного засобу, в тому числі здавати в оренду, міняти, зняти з обліку в органах державтоінспекції та продати належний [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 10.04.2007 легковий автомобіль марки BMW 524, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУМВС України в м.Києві 10.04.2007(а.с.5) 03 травня 2008 року [PERSON] надав [PERSON] письмовий документ (розписку) наступного змісту "Я, [PERSON], отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 7400 доларів США в порядку розрахунку за автомобіль BMW [NUMBER], державний номер [NUMBER], претензій не маю."(а.с.7) 21.10.2008 р. [PERSON] від імені [PERSON] звернувся до начальника ВРЕР-7 УДАІ в м.Києві із заявою про проведення операції "Зняття ТЗ з обліку для реалізації" легкового автомобіля марки BMW 524, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], легкового седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], до заяви надав доручення №ВКК691381 від 03.05.2008(а.с.8). 21 жовтня 2008 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в м.Києві надано висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів №11/17/1551, з якого вбачається, що за результатами дослідження встановлено, що на момент огляду автомобіля [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER]. Зроблено висновок, що ідентифікаційний номер кузова, шасі і двигуна відповідають стандарту і змінам не піддавалися, слідів внесення змін в документах, що супроводжують Т.З. на момент дослідження не виявлено(а.с.8) Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень від 12.01.2009, на підставі договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу АКІБ "УкрСиббанк" на майно належне [PERSON], в тому числі автомобіль [NUMBER], номер державної реєстрації АА8411СМ, накладено приватне обтяження - застава рухомого майна, з забороною віжчуження(а.с.10) 04.08.2009 р. [PERSON] від імені [PERSON] звернувся до начальника ВРЕР-4 УДАІ в м.Києві із заявою про проведення операції "Зняття ТЗ з обліку для реалізації" легкового автомобіля марки BMW 524, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], легкового седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], до заяви надав доручення №ВКК691381 від 03.05.2008(а.с.11). За результатами звірення по "АІС" від 04.08.2009 року, було встановлено , що автомобіль BMW 524 № двигуна 246ТА02935901, шасі (кузова, рами) [NUMBER], значиться в арешті на підставі постанови слідчого Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві Цирульникова А.С. №59/СВ-316 01.11.2007(кримінальна справа №10-14020)(а.с.11-12) 28.07.2013 року, на а.д.Бориспіль-Запоріжжя, інспектор ДПС взводу Золотоніської окремої роти ДПС ДАІ [PERSON] здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу автомобіля BMW 524 д.н.з. [NUMBER] № кузова [NUMBER], колір сірий, шляхом блокування або доставлення на зберігання на спеціальний майданчик м.Золотоноша. Власник автомобіля [PERSON], особа, яка керувала транспортним засобом [PERSON]І.(а.с.15) Відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 31.10.2013, 23.12.2013, 08.01.2014, за заявами про надання витягу від [PERSON], щодо всіх типів обтяжень на майно [PERSON], за вказаними параметрами в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня(а.с.35) . 14.01.2014 року Постановою Черкаського окружного адміністративного суду , залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до інспектора взводу Золотоніської окремої роти ДПС ДАІ [PERSON] та управління ДАІ УМВС України в Черкаській області про визнання дій щодо вилучення автомобіля та зобов"язання повернути вилучений автомобіль відмовлено(а.с.18-25). Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 30 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області, Державного підприємства МВС «Черкаси Інформ - Ресурси» про визнання добросовісним набувачем та власником майна, про зобов»язання вчинити дії(а.с.25-27) Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 15 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним, укладеного під впливом обману, стягнення моральної шкоди та реальних збитків(а.с.28-29) V. Норми права , які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором . Судом встановлено, що довіреність від 03.05.2008 року надає позивачу лише право діяти від імені власника автомобіля, а саме бути його представниками в органах державної автоінспекції з питань експлуатації транспортного засобу, в тому числі здавати в оренду, міняти, зняти в з обліку в органах державтоінспекції та продати належний [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 10.04.2007 легковий автомобіль марки BMW 524, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУМВС України в м.Києві 10.04.2007 та не містить жодних відомостей про укладення договору купівлі-продажу. Розписка від 03 травня 2008 року, яка написана [PERSON], чого не заперечував в судовому засіданні представник останнього, свідчить про отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у сумі 7400 доларів США в порядку розрахунку за автомобіль BMW [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Крім того, на даний час власником автомобіля марки БМВ 1990 року випуску, № кузова (рама, шасі) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] Аналі з вище зазначених доказів свідчить про те, що видача довіреності та розписка про отримання коштів , без зняття транспоного засобу з обліку та належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором . За таких обставин суд вважає, що твердження позивача про укладення договору-купівлі автомобіля є безпідставним, а договір купівлі-продажу автомобіля BMW [NUMBER], державний номер [NUMBER] є не укладеним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 203 ЦК України передбачає, що: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків; 6) правочин, що вчиняється батьками(усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ст. 216 ЦК України передбачені правові наслідки недійсності правочину. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205-210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. За таких, оскільки судом встановлено, що договір купівлі-продажу автомобіля не є укладеним то і підстави для визнання правочину нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину відсутні. У зв»язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав наведених вище, то вимоги представника відповідача про застосування строків позовної давності не підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed