Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 02.11.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 7300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua /terms/pages/70, складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» та згідно п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» має можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач користувався кредитними коштами, однак не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, відповідно до умов договору, таким чином, взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25831,76 грн., яка складається із: 3538,96 грн. - заборгованість за кредитом; 18118,45 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2706,17 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1218,18 грн - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду (а.с.24 т.1). На підставі ухвали суду від 05.10.2016 року справу прийнято до провадження суддею Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - Соловйовою Л.Я. (а.с.37 т.1). 16.03.2017 року винесено ухвалу суду про задоволення клопотання відповідача про витребування доказів від позивача, а саме копій статутних документів (а.с.62 т.1). Ухвалою суду від 20.04.2017 року задоволено клопотання відповідача про витребування у позивача для огляду в судовому засіданні оригіналів документів, що підтверджують отримання відповідачем платіжної картки № [NUMBER] на підставі договору від 02.11.2007 року та належним чином завірені копії цих документів (а.с.75 т.1). Ухвалою суду від 26.06.2017 року за клопотанням відповідача витребувано у позивача завірену методику нарахування процентів, пені штрафу, комісії по кредитному договору від 02.11.2007 року, з підписом керівника та особи, яка відповідає за розрахунок (а.с.84 т.1). На підставі ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2017 року визнано обов`язковою участь представника банку у судовому засіданні при розгляді даної справи (а.с.111 т.1). Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2018 року за клопотанням відповідача призначено проведення судово-економічної експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.194 т.1). Ухвалою суду від 27.08.2018 року провадження у справі поновлено, експертизу не проведено у зв`язку з несплатою відповідачем [PERSON] вартості експертизи (а.с.204 т.1). На підставі ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.11.2018 року визнано обов`язковою участь представника банку у судовому засіданні при розгляді даної справи (а.с.224 т.1). На підставі ухвал суду від 07.05.2019 року належним позивачем у справі вважається АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (а.с.12 т.2); у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки представника позивача - відмовлено (а.с.13 т.2). Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2019 року задоволено клопотання відповідача та витребувано з банку позивача належним чином завірені виписки по рахункам відповідача [PERSON] за період з 02.11.2007 року по 31.03.2016 року по спірному кредитному договору (а.с.35 т.2). Представник позивача Бродько А.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав письмові додаткові пояснення, з яких слідує, що з відповідачем було укладено один кредитний договір. Для користування кредитними коштами по кредитному договору, відповідач отримав дві карти: № [NUMBER] , з терміном дії до 11/11 і № [NUMBER] . Також зазначив, що розрахунок боргу по позову сформовано для всіх типів карт. Умовами кредитування фізичних осіб через кредитний ліміт - нарахування пені не передбачено, а тому просить стягнути з відповідача не пеню, а комісію в розмірі 2706,17 грн. (а.с.54 т.1). Представник позивача Сахаров І.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що відповідач користувався кредитними коштами, однак своєчасно не вносив кошти на повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість з кредиту та були нараховані відсотки, пеня і штраф. Також зазначив, що нарахування комісії за даним типом карт, яку отримав [PERSON] - не передбачено, а тому в колонці розрахунку заборгованості «комісія та пеня» значиться нарахування лише пені в розмірі 2706,17 грн. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Із письмових пояснень представника відповідача .від 08.12.2017 року слідує, що наказом №СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року внесені зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 50 грн. у разі неуплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. Згідно наказу №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року внесені зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі неуплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль. Також з квітня 2014 року Банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, в частині розрахунку процентів, які затверджені наказом №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, згідно якого у разі виникнення прострочених зобов`язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Щодо нарахування штрафів - представником позивача в письмових поясненнях зазначено, що сторони за договором передбачили, що в разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 120 днів банком нараховується штраф за формулою: 250 + 5% від заборгованості за кредитом, що передбачено п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Штраф хоча і складається з двох частин (фіксована складова та процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільна (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань. Згідно п.5.3 кредитного договору, Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3 Договору в обов`язки клієнта входить отримання виписки про стан картрахунку і проведені операції по картковому рахунку. Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку та змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів шляхом отримання інформації через інтернет. Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди із запропонованими умовами - відмовитися від укладення такої угоди. Відповідача влаштовували такі умови договору, про що свідчить його підпис (а.с.135-139 т.1). Згідно письмових пояснень представника банку від 16.12.2017 року слідує, що підписавши кредитний договір [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] . 04.04.2011 року відповідач звернувся до банку з метою перевипуску карти, що підтверджується відповідною анкетою-заявою та отримав кредитну карту № [NUMBER] , користуватися якою почав 06.04.2011 року шляхом отримання коштів через банкомат. Факт отримання відповідачем кредитної картки підтверджується фото клієнта з карткою. Відповідач користувався карткою, знімав грошові кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, що неможливо здійснити без наявності картки. Також відповідач частково сплачував заборгованість за договором, що вбачається із виписки про рух коштів. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості по кредиту та виконання умов договору належним чином, а тому вважають, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі (а.с.147-150 т.1). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та викладені в позові обставини. Пояснив, що останнє погашення заборгованості по кредитним картам відповідача [PERSON] відбулось 26.09.2013 року - переказ з іншої банківської карти на кредитну картку № [NUMBER] . Строк звернення до суду позивачем не пропущено. Останній раз відповідач 02.11.2012 року знімав з кредитної карти готівкові кошти. При підписанні договору умови кредитування були встановлені у вигляді 30 днів пільгового періоду користування картою. В подальшому банком змінені умови кредитування по всім картам «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та карти переведені на умови кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В самій анкеті-заяві про це не зазначено, це були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач не заперечує отримання кредитної картки в 2007 році згідно анкети -заяви від 02.11.2007 року, в подальшому кредитна картка була перевипущена - підписання інших документів не вимагається. Відповідачем була заповнена анкета-заява 04.04.2011 року. В 2011-2012 роках відповідач активно користувався кредитною картою. Відповідач повинен слідкувати за рахунком та не допускати перевитрат- овердрафту. Жодних заяв про шахрайські дії з кредитною картою іншими особами - від [PERSON] до банку позивача не надходило. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, з сумою нарахованої заборгованості не погоджується. Також пояснив, що 02.11.2007 року він підписав анкету -заяву в банку позивача, на підставі якої отримав кредитну картку та користувався нею. Кошти на погашення кредитної картки знімались з його зарплатної картки, останнє погашення відбулось 30.10.2009 року. Із розрахунку заборгованості по кредиту, доданого позивачем до позовної заяви слідує, що станом на 27.11.2009 року здійснено остаточне погашення коштів за договором, а саме відсотків в сумі 0,08 грн.. Заборгованість в колонках: «сальдо поточної заборгованості по кредиту» та «сальдо, на яке яке в цьому періоді проценти не нараховуються (пільговий період)» - відсутня. Наступний запис про наявність заборгованості з`являється 06.04.2011 року в період дії нової кредитної картки/рахунку № [NUMBER] з датою випуску 04.04.2011 року. В 2011 році він міняв зарплатну картку, а також заповнював анкету-заяву на отримання кредитної карти, однак кредитну картку не отримував та нею не користувався. Позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредитної картки в 2011 році. На фотокарткі, наданої позивачем суду, не видно номер банківської картки, яку тримає відповідач. Про існування боргу по другій кредитній карті № [NUMBER] він дізнався, коли отримав позовну заяву. Йому телефонували з банку, повідомляли про наявність заборгованості, однак він вважав, що це заборгованість по кредитній карті, отриманої ним в 2007 році. Вважає, що банк незаконно та безпідставно знімав кошти з його заробітної плати протягом періоду з 06.04.2011 року по 26.09.2013 року в рахунок неіснуючого боргу в розмірі 19601,45 грн. До банку та до поліції з приводу шахрайських дій з його банківськими картками - він не звертався. 07.10.2016 року до суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких зазначає, що згідно договору від 02.11.2007 року він отримав кредит в розмірі 7300 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Банк нараховував відсотки в розмірі 36% річних. З його зарплатної банківської карточки за його згодою, банк здійснював погашення кредиту по вказаній кредитній карті, строк дії якої закінчився у березні 2011 року. 03.04.2011 року відповідач отримав від банку нову кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії до березня 2015 року, договір на яку він не підписував. Остання сплата із зарплатної картки по погашенню заборгованості по кредиту здійснена 26.09.2013 року. Позивач до 01.06.2016 року жодних претензій до відповідача щодо повернення боргу - не пред`являв. Вважає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності щодо стягнення боргу по тілу кредиту, процентам та пропущено річний строк позовної давності по вимогам щодо стягнення пені, комісії і штрафів. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності (т.1 а.с.47-48,49). Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та пояснив, що позивач не надав достатньо доказів того, що інснує заборгованість у відповідача перед банком позивача. Строк дії першої кредитної картки, яку отримав [PERSON] в 2008 році - закінчився в 2011 році. По вказаній кредитній карті заборгованості у відповідача не було. Банк сам здійснював зняття коштів із заробітку відповідача для погашення заборгованості по кредиту в 2013 році. [PERSON] не отримував іншу кредитну картку в 2011 році, а тому наявність заборгованості по такій карті не визнає. Вислухавши представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Із заяви складеної [PERSON] 02.11.2007 року SAMDNS0000017059913, слідує, що останній виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з бажаним кредитним лімітом 1000 грн. Процентна ставка за кредитом встановлена в розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. Кредитну картку відповідач отримав 15.02.2008 року. Відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Номер картки [NUMBER] (а.с.8,96-97 т.1, а.с.40-41 т.2). При видачі кредитної картки 15.02.2008 року банком перевірялась інформація про відповідача, його кредитоспроможність (а.с.93 т.1). Позивачем до позову додані Умови та Правила надання банківських послуг, відповідно до п. 3.2, п. 3.3 яких, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою держателя картки відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) (а.с.9-14 т.1). Із довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» слідує, що тип карти: поновлювальна, пільговий період: 30 днів по кожній траті; базова відсоткова ставка в місяці: 3%, комісія за кредитне обслуговування - відсутня; розмір щомісячних платежів - 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівкових коштів в банкоматах і пунктах видачі готівкових коштів Приватбанку - 3% від суми операції; в банкоматах інших банків України - 3% + 5 грн. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується таким чином: ПЕНЯ= пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) базова відсоткова ставка по договору /30- нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від суми заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50 грн. Штраф за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів. Комісія за моніторинг неактивної карти встановлено в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 грн в місяць; процентна ставка за несанкціоноване перевищення ліміту кредитування - 4,5 %, комісія за безготівковий розрахунок в системі internet-banking - 2% від суми операції (а.с.92 т.1, а.с.42 т.2). Позивачем надано приклади використання кредитних коштів по карті «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з розрахунком загальної суми витрат клієнта, Міститься дата 15.02.2008 року та підпис клієнта про ознайомлення з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.90-91 т.1, а.с.43 т.2). 15.02.2008 року здійснено перевірку інформації про позичальника [PERSON] , про що складено протокол перевірки (а.с.93 т.1). Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 04.04.2011 року вбачається, що [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку: кредитка «Універсальна» (а.с.151-152 т.1). До вказаної копії анкети-заяви позивачем додана фотокартка [PERSON] з отриманою платіжною карткою (а.с.153 ч.1 ). Позивачем надано витяг з Єдиної клієнтської бази клієнта [PERSON] , з фото клієнта з продуктом/картою, отриманою ним 04.04.2011 року. Окрім цього, вбачається, що [PERSON] отримував інші банківські картки в банку позивача: 12.04.2011 року, 26.04.2011 року, 04.09.2012 року, 31.01.2013 року (а.с.44-53 т.2). Із довідок позивача від 08.02.2017 року та 08.12.2017 року слідує, що на підставі договору б/н, укладеного з [PERSON] 02.11.2007 року останньому були надані кредитні картки: № [NUMBER] - терміном дії: 11.11.2007 року - 11/2011 року, яка в подальшому була змінена на картку № [NUMBER] , дата випуску 04.04.2011 року, з терміном дії до 03/2015р. (а.с.105, 134 т.1). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування - 02.11.2007 року здійснено старт карткового рахунку № [NUMBER] клієнта [PERSON] 15.02.2008 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000 грн.; 25.09.2008 року кредитний ліміт знижено до 600 грн; 18.10.2008 року - кредитний ліміт знижено до 520 грн.; 25.12.2008 року -знижено до 340 грн. 27.04.2011 року кредитний ліміт за картковим рахунком збільшено до 7300 грн; 20.03.2013 року кредитний ліміт знижено до 6790 грн., 24.05.2013 року - кредитний ліміт встановлено в розмірі 6090 грн., 15.07.2013 року кредитний ліміт знижено до 5700 грн., 23.09.2013 року - ліміт знижено до 4910 грн., 07.10.2013 року - кредитний ліміт знижено до 3540 грн. (а.с.140 т.1). Із виписки банку по карткам відповідача (основна картка № [NUMBER] , а також картка № [NUMBER] ) за період з 02.11.2007 року по 24.11.2017 року слідує, що відповідач користувався кредитною карткою, в тому числі в період з 06.04.2011 року по 02.11.2012 року -знімав готівку в банкоматах банку та здійснював часткове повернення кредитних коштів - останній раз 26.09.2013 року здійснено переказ коштів з банківської карти через систему Liqpay.com. У зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів банком нараховувався штраф та відсотки за прострочений кредит, пеня (а.с. 154-160, 122-133 т.1). На аркушах справи 56-59 тома №2 міститься виписка банку по карткам відповідача, в якій зазначені повні номера кредитних карт, а саме: основна картка № [NUMBER] , а також картка № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором від 02.11.2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31.03.2016 року, становить в загальному розмірі - 25831,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3538,96 грн; заборгованість за процентами - 18118,45 грн (в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість - 155,16 грн, несплачені проценти на прострочену заборгованість - 17963,29 грн); нарахована комісія - 2706,17 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1468,18 грн. (а.с.5-7 т.1). Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні уточнили, що зазначена в розрахунку сума заборгованості по комісії - є заборгованістю по пені, оскільки за даними видами кредитних карт нарахування комісії не передбачено. Згідно розрахунку заборгованості по процентах, здійсненого відповідачем по договору, укладеному з банком від 02.11.2007 року, за період з 30.09.2013 року по 31.03.2016 року - відповідач вважає, що загальна заборгованість по процентам повинна складати 3210,93 грн (а.с.64-65 т.1). Також встановлено, що відбулась зміна типу банку та його назви. Із копії виписки із Статуту банку (нова редакція) 2018 року слідує, що згідно ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", є правонаступником всіх прав та обов`язків Заритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" , який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «ПриватБанк». Згідно наказу №519 від 21.05.2018 року «Про рішення акціонера Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінено тип банку з публічного на приватне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (а.с.103,104 т.1, а.с.4-10 т.2). 07.10.2016 року відповідач подав до суду заяву про застосування строку позовної давності по даному позову (а.с.49). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ "ПриватБанк" надало копію Заяви відповідача від 02.11.2007р. про відкриття карткового рахунку (а.с.96-97 т.1). Відповідач не заперечує факт підписання такої заяви та отримання на її підставі кредитної картки з номером № [NUMBER] -терміном дії до 11/2011 року. Також позивачем на обґрунтування позовних вимог надано анкету-заяву відповідача [PERSON] від 04.04.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем 04.04.2011 року (а.с.151-152 т.1), виписку по рахунку, довідку про умови кредитування з використаннім платіжної картки, а також розрахунок заборгованості. Відповідачем в судовому засіданні підтверджено, що він підписував вказану заяву -анкету, але заперечується отримання кредитної картки № [NUMBER] , дата випуску 04.04.2011 року, з терміном дії до 03/2015р. Із виписки по рахунку клієнта [PERSON] слідує, що з 06.04.2011 року по 26.09.2013 року здійснювались операції по картковому рахунку № [NUMBER] , а саме: знімались готівкові кошти через банкомати, 10.09.2013 року, 20.09.2013 року та 26.09.2013 року здійснено переказ на кредитну картку з іншої банківської картки (а.с.123,154 т.1). Пояснення відповідача, надані в судових засіданнях про те, що він не отримував кредитну картку № [NUMBER] - спростовуються наданими відповідачем письмовими запереченнями на позовну заяву, з яких слідує, що він отримав від позивача нову кредитну картку № [NUMBER] (а.с.47). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав в банку позивача другу кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до березня 2015 року, користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, а саме: отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] Відповідачем та його представником не доведено перед судом щодо відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, належних доказів про це суду не надано. Відповідач також не звертався до правоохоронних органів з приводу зняття грошових коштів з кредитної картки в період часу з 04.04.2011 року до дня винесення судом рішення. У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ"ПриватБанк" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу кредиту. Разом з тим судом встановлено, що вищевказана Анкета- Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить в повному обсязі відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на "Умови та правила надання банківських послуг" ( а.с.9-14). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Застосування конструкції договору приєднання, його умови в даному випадку розробив АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua/terms/pages/70) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (02.11.2007 року) до дати підписання позову (12.05.2016 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Судом встановлено, що надані позивачем Умови не містять дати їх прийняття, строку дії, а також підпису відповідача [PERSON] .. Крім того, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву про бажання отримати кредитну картку від 02.11.2007 року та Анкету-Заяву при приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 04.04.2011 року. Крім того, позивачем не надано суду Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, на які міститься посилання в анкеті- заяві відповідача від 04.04.2011 року. Таким чином, позивачем не доведено, що [PERSON] брав на себе зобов`язання зі сплати саме такого, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів, у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 02.11.2007 року та від 04.04.2011 року. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах слід відмовити. Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17. Щодо строків позовної даності про застосування якого заявлено відповідачем, суд вважає за необхідне зазначити. Норми статті 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що внесення коштів на картковий рахунок по кредиту востаннє було здійснено 26.09.2013 року, строк дії кредитної картки, виданої 04.04.2011 року - по березень 2015 року, позивач звернувся до суду 27.05.2016 року - дата на штемпелі поштового відділення, позов надійшов до суду 01.06.2016 року, а тому строк позовної давності ним не пропущено. Таким чином, в застосуванні строку позовної давності слід відмовити відповідачу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за тілом кредиту, яка виникла станом на 31.03.2016 року у розмірі 3538 грн. 96 коп. У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам, пені, комісії та штрафів в загальному розмірі 22292 грн. 80 коп. позивачу необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial