Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства „Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем 05.12.2016 року був укладений договір № ZDFTAS/1216019456 добровільного особистого страхування на умовах програми «Здоров`я-ТАS». Згідно умов договору, страховий платіж за даним договором в сумі 1% від страхової суми в розмірі 1000 грн. 00 коп. здійснено позивачем 05.12.2016 року. Предметом даного договору є майновий інтерес, пов`язаний з життям і здоров`ям застрахованого, страхова сума по договору складає 100000 грн. 00 коп. Даний договір набуває чинності з 00 годин дня, наступного за днем оплати страхового платежу, та діє протягом одного року, та на умовах зазначених у договорі може бути продовжений на наступний рік. Договором встановлено страховий ризик - травма, отримана застрахованим внаслідок нещасного випадку, ліміт відповідальності 50% від страхової суми. Страхові виплати за цим договором визначаються в межах ліміту відповідальності відповідно таблиці виплат «Стандарт» Правил добровільного страхування від нещасних випадків, Правил добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби, які розміщені на сайті Страховика www.aska.com.ua. Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району від 18.11.2014 року № 2327000779 позивач є переміщеною особою з тимчасово окупованої території. 01.12.2017 року з позивачем трапився нещасний випадок, отримання побутової травми. 02.12.2017 року з даною травмою позивач звернувся до травмпункт КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», де йому був поставлений діагноз „Забій м`яких тканій С/З-Н/З лівого передпліччя". З 05.12.2017 року по 15.12.2017 року позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у травматолога. У зв`язку з отриманою вказаною травмою, позивач 19.12.2017 року звернувся з заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування, проте відповідач листом від 17.08.2018 року № 1405 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки службою безпеки відповідача зроблено ряд запитів до КУ «Міська лікарня № 7», КУ «6-а міська клінічна лікарня», КУ «Міська лікарня № 1», та що жоден з медичних закладів не підтвердив звернення позивача за медичною допомогою з приводу даного діагнозу. Пізніше, КУ «Міська лікарня № 1» довідкою від 28.08.2018 року підтвердила знаходження позивача з 05.12.2017 року по 15.12.2017 року на амбулаторному лікуванні у травматолога в даному медичному закладі. На неодноразові звернення позивача до відповідача 28.08.2018 року, 26.02.2020 року відповідач підтвердив своє рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач посилаючись на те, що ним були виконанні всі умови договору страхування, медичні послуги були надані позивачу через настання страхового випадку, внаслідок отримання травми, відповідач отримав всі необхідні медичні документи, що даний випадок є страховим, а дана страхова виплата в межах ліміту відповідальності відповідно таблиці виплат «Стандарт» Правил добровільного страхування від нещасних випадків, Правил добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби складає 5000 грн. 00 коп., просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 14.08.2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 28.09.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить задовольнити позов в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 1500 грн., оскільки позивач не вірно розрахував суму страхового відшкодування, відмовити позивачу у задоволенні інших позовних вимог до відповідача, розглянути справу за відсутності представника відповідача. 06.10.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, згідно до якого позивач вважає розрахунок страхового відшкодування зазначений відповідачем у відзиві на позов у розмірі 1500 грн. обґрунтованим. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Представник позивача просив позов задовольнити в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 1500 грн. В судове засідання представник відповідача не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.12.2016 року між [PERSON] та ПрАТ "УАСК АСКА" було укладено договір № ZDRTAS/1216019456 добровільного особистого страхування на умовах програми "Здоров`я - TAS", який набуває чинності з 00 годин дня наступного за днем оплати СП та діє протягом одного року. 05.12.2016 року [PERSON] здійснено оплату по договору у розмірі 1 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією Запорізького відділення № 3 АТ «ТАСКОМБАНК» № 0890701501. Відповідно до п. 12 Договору № ZDRTAS/1216019456 добровільного особистого страхування на умовах програми "Здоров`я -TAS" застрахований протягом 30 робочих днів повинен повідомити Страховика про настання страхового випадку та оформити заяву на страхову виплату за встановленою Страховиком формою з доданням наступних документів: -документи для ідентифікації особи; - документи компетентних органів, що підтверджують факт, причини та обставини страхового випадку; - завірена у встановленій формі довідка з лікувального закладу з зазначенням діагнозу. Відповідно до п. 13 Договору страхові виплати визначаються в межах ліміту відповідальності, а саме: 13.1 за п. 8.2 відповідно до таблиці виплат "Стандарт" Правил за вирахуванням виплат за ризиком п. 8.1. Відповідно до п. 8.2 за страховий ризик, травма отримана Застрахованим внаслідок нещасного випадку ліміт відповідальності складає 50% від страхової суми. Страхова сума за договором № ZDRTAS/1216019456 становить 100 000, 00 грн., таким чином, ліміт відповідальності за травму отриману застрахованим внаслідок нещасного випадку складає 50 000, 00 грн. 01.12.2017 року з позивачем трапився нещасний випадок, отримання побутової травми. 02.12.2017 року з даною травмою позивач звернувся до травмпункт КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», де йому був поставлений діагноз „Забій м`яких тканій С/З-Н/З лівого передпліччя". Пунктом 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України „Про страхування" встановлено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового спадку у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 8 Закону України „Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком, має бути детально зазначено у договорі страхування. 19.12.2017 року позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування, проте відповідач листом від 17.08.2018 року № 1405 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки службою безпеки відповідача зроблено ряд запитів до КУ «Міська лікарня № 7», КУ «6-а міська клінічна лікарня», КУ «Міська лікарня № 1», та що жоден з медичних закладів не підтвердив звернення позивача за медичною допомогою з приводу даного діагнозу. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої Комунальною установою "міська Лікарня № 1" позивач знаходився на амбулаторному лікуванні з 05.12.2017 року по 15.12.2017 року з діагнозом забій м`яких тканин лівого передпліччя, шкірна гематома лівого предпліччя. Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України „Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України „Про страхування" передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Відповідно до таблиці розмірів страхових виплат у відсотках від страхової суми даний діагноз відповідає статті 111, а саме, якщо будь який страховий випадок, що трапився із Застрахованим в період дії договору страхування, не передбачено цією "Таблицею", але вимагав стаціонарного та (або) амбулаторного неперервного лікування строком не менше 5 днів, то розмір страхової виплати становить 3% від страхової суми. Відповідно до п. 8.2 ліміт відповідальності становить 50%, а саме: 50 000, 00 грн., таким чином 3 % від ліміту відповідальності за даний страховий ризик, складає 1 500, 00 грн. Зі вказаним розрахунком відповідача позивач погодився у відповіді на відзив. Суд, перевіривши даний розрахунок, знаходить його правильним та обґрунтованим. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до частково задоволення. Крім того, оскільки на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору як особо з інвалідністю II груп, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 252,24 грн. (1% задоволених позовних вимог за ставкою пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону).

Outcome: partial