Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати недійсним договір позики між [PERSON] та [PERSON] на суму 10 000 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період осінь 2012 - зима 2013 років ним була надана добровільна допомога в проведені ремонтних робіт відповідачу у справі в будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідач будучи незадоволеним якістю проведених робіт, звернувся до нього з вимогою провести повторно ремонтні роботи та усунути недоліки. Він в свою чергу, будучи незадоволеним тим фактом, що відповідач не оплатив в обумовленому розмірі винагороду за виконані роботи, відмовився від додаткового виконання робіт. В подальшому його було викликано до Стрийського МВ для відібрання пояснень щодо поданої відповідачем заяви про неякісне виконання ним ремонтних робіт. В ході цих дій, працівниками міліції, щодо нього було застосовано заходи психологічного тиску, та спонукано написати на ім"я начальника міліції розписку про те, що [PERSON] поверне [PERSON] позику в період з травня 2013р. до кінця року. Але, жодних грошових коштів позивач у відповідача не позичав та договору позики між сторонами не укладалось. Фактичної передачі грошових коштів не було, а тому договір позики в письмовій формі не укладався. Також, з тексту розписки вбачається, що така написана на ім"я начальника Стрийського МВ, фактично грошові кошти не передавались, а позивач визнав заборгованість, яка начебто виникла в нього перед [PERSON] виключно через те, "що останній неякісно виконав ремонт". А тому вважає, що такий договір позики повинен бути визнаний недійсним. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, додатково позивач пояснив, що в 2012р. усно домовився з [PERSON], про проведення в житловому будинку останнього ремонтних робіт. Будинок був великий, а тому ремонтні роботи проводив біля двох років. По завершенню робіт, [PERSON] будучи незадоволеним нібито якістю таких, почав вимагати в нього повернення коштів, які заплатив йому за роботу. Зокрема, протягом тривалого періоду часу, [PERSON] погрожував йому та членам його сім"ї, а потім до нього приїхали працівники міліції (дільничі інспектори) та змусили поїхати до будинку [PERSON]. Під час розмови в будинку [PERSON] та погроз в його сторону, він під диктовку дільничого інспектора [PERSON] написав розписку на ім"я начальника Стрийського МВ про те, що зобов"язується повернути грошові кошти [PERSON]. Однак, жодних грошових коштів в [PERSON], а ні в той день, ні до того не зичив, кошти отримав за виконані роботи і не в повному обсязі (за два роки роботи [PERSON] заплатив 10 000 грн.). Розписку писав під тиском працівників міліції, які казали, що в противному випадку порушать проти нього кримінальну справу. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позов заперечили, додатково відповідач пояснив, що дійсно в них з [PERSON] була усна домовленість на виконання ремонтних робіт в його будинку. В якості авансу, [PERSON] взяв в нього 10 000 грн. за які зобов"язався провести всі ремонтні роботи (під ключ). Однак ремонт виконав неякісно, через що він був змушений найняти інших майстрів та все переробляти. Зважаючи на те, що добровільно [PERSON] відмовлявся повернути йому отримані за роботу кошти, він звернувся в міліцію. За декілька днів [PERSON], прийшов до нього з дільничим та добровільно написав розписку про те, що зобов"язується повернути йому отримані кошти. Чому розписка написана на ім"я начальника міліції не знає. В день написання розписки грошових коштів [PERSON] не передавав, а дав тільки 10 000 грн. як аванс за виконання ремонтних робіт. На даний час він звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення боргу. Просив в позові відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дільничий інспектор Стрийського МВ, в судовому засіданні показав, що зі сторонами по справі знайомий давно, оскільки працював дільничим інспектором в їхніх селах. Спочатку до нього звернувся (усно) [PERSON] та повідомив, що в нього виник конфлікт з [PERSON] через виконання ремонтних робіт, та останній вимагає в нього гроші. Просив посприяти вирішити конфлікт з [PERSON]. Потім з заявою в міліцію звернувся [PERSON]. За декілька днів він разом з дільничим інспектором [PERSON], взявши з собою [PERSON] зустрілись з [PERSON] щоб сторони добровільно вирішили спір. В ході розмови [PERSON] добровільно написав розписку в якій зобов"язався повернути гроші [PERSON]. Чому розписку написано на ім"я начальника міліції не знає, особисто він [PERSON] як писати розписку не диктував. Під час написання розписки жодних грошей [PERSON] [PERSON] не передавав. Свідок [PERSON] мати позивача, в судовому засіданні показала, що її син виконував ремонтні роботи в [PERSON] на протязі двох років. За ці роботи [PERSON] з сином в повній мірі не розрахувався. А навпаки за деякий час приїхав до неї з двома працівниками міліції та погрожуючи вимагав повернути йому кошти. Гроші син в [PERSON] не зичив, а отримав такі за роботу. Також зі слів сина їй відомо, що працівники міліції заставили його написати розписку про повернення [PERSON] грошей. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких міркувань. Як беззаперечно встановлено судом та, що не заперечується сторонами на початку 2012р. між [PERSON] та [PERSON] виникла усна домовленість про проведення [PERSON] ремонтних робіт в будинку [PERSON]. Ремонтні роботи проводились протягом тривалого часу (більше одного року) та в ході цього [PERSON] оплачував виконання цих робіт, зокрема за весь період часу виплатив [PERSON] 10 000 грн. це також підтверджено сторонами по справі. Тобто між сторонами виникли відносини підряду. Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов"язується прийняти та оплатити вказану роботу. Також як встановлено судом, в подальшому будучи незадоволеним якістю виконаних робіт [PERSON] почав вимагати в [PERSON] повернення оплачених йому за роботу коштів. Після чого, [PERSON] написав розписку в якій обіцяв повернути [PERSON] кошти в сумі 10 000 грн.. Зокрема як вбачається з спірної розписки, така складена на ім"я начальника Стрийського МВ від імені [PERSON]. В такій вказано, що [PERSON] обіцяє кошти в сумі 10 000 грн. повернути [PERSON], якщо він не поверне ці кошти, просить притягнути його до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Дані кошти зобов"язується повернути до кінця 2013р.. Дана заборгованість виникла в нього через те, що він неякісно виконав ремонт [PERSON] в його житловому будинку. Вважаючи вказану розписку договором позики, позивач просив визнати її недійсним. Згідно ст. 1046 ЦК України "за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти ..., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) ... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками". Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, як вже встановлено судом, жодних грошових коштів (або інших речей), а ні в день написання розписки, ні в інший день [PERSON] [PERSON] в позику не передавав, тому договору позики між сторонами укладено не було, а тому не може бути визнаний недійсним правочин, який не був укладений, через це позовні вимоги є безпідставними.

Outcome: dismissed