Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі з 30.01.1998 року по 05.10.2006 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй одній важко утримувати дитину, оскільки дитина є інвалідом, потребує значних затрат. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 450, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з відповідача на її користь фактично понесені додаткові витрати на дитину, пов"язані з її інвалідністю, у розмірі 7480, 00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 450, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з відповідача на її користь фактично понесені додаткові витрати на дитину, пов"язані з її інвалідністю, у розмірі 7480, 00 грн. та частину витрат, понесених нею на придбання ліків для дитини, відповідно до квитанцій, долучених нею до позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.01.1998 року по 05.10.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка офіційно не працює, доходу не має. Як встановлено судом, дитина [PERSON] є інвалідом з дитинства по психічному захворюванню, має хронічні захворювання: туговухість лівого і глухота правого вуха, хронічний фарингіт, дифузний зоб 1 ступеня, фисфукції кишковика, у зв"язку з чим потребує значних додаткових затрат, що підтверджується відповідними довідками. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, доходу не має, у добровільному порядку батько дитини відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальний стан сторін, стан здоров"я дитини і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2015 року і до повноліття дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як встановлено при розгляді справи, дитина є інвалідом, потребує додаткових затрат, у тому числі на придбання слухового апарату, ліків, проходження медичних обстежень, що підтверджується медичними довідками. Як вбачається з наданих позивачкою квитанцій, на придбання слухового апарату та необхідних ліків нею було витрачено 14960, 00 грн. та 2037, 33 грн. відповідно. Оскільки обидва батьки несуть обов"язок утримувати дитину, суд вважає, що ? частина вказаних додаткових витрат повинна бути стягнута з відповідача на користь позивачка, а саме кошти у розмірі 8498, 66 грн. Що стосується стягнення додаткових витрат у розмірі 450, 00 грн. щомісячно, то слід зазначити, що дана сума позивачкою в суді належними доказами підтверджена не була, не можна встановити, яким саме чином вказаний розмір був обрахований, з чого виходила позивачка при обчислюванні щомісячної суми додаткових витрат, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Але при цьому позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, надавши відповідні письмові підтвердження понесених нею витрат. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial