Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Дочірнє підприємство «Дарниця-1» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обгрунтування заявлених вимог в позовній заяві, зокрема, вказано, що 23.03.2010 року між Дочірнім підприємством «Дарниця-1» та відповідачем [PERSON] щодо обслуговування квартири [ADDRESS] було укладено договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", а в грудні 2012 року - укладено договір "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", проте відповідач не виконує належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за зазначені послуги, в зв"язку з чим, станом на 17.03.2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 4527 грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивач просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила розглянути справу за її відсутності, доказів на підтвердження заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в тому числі, детальний розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача, а також копії вказаних договорів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 23.03.2010 року між Дочірнім підприємством «Дарниця-1» та відповідачем [PERSON] щодо обслуговування квартири [ADDRESS] було укладено договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", а в грудні 2012 року - укладено договір "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", проте відповідач не виконує належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за зазначені послуги, в зв"язку з чим, станом на 17.03.2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 4527 грн. 35 коп., і огульні заперечення відповідача не спростовують такого висновку суду. З положень ст.ст.66, 67, 68 Житлового Кодексу України, вбачається, що особи, які користуються жилими приміщеннями в будинку державного і громадського житлового фонду, зобов'язані щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України 14.01.2009р. N5, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. При цьому, відповідно до положень п.2) ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або актів законодавства. З положень ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України належить стягнути на користь Дочірнього підприємства «Дарниця-1», ЄДРПОУ 30108660, адреса - м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 26-б, з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса - [ADDRESS]) судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved