overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 1998 року, в якому у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON],[INFO]. Поряд з тим, зазначила, що через те, що відповідач протягом останніх років самоусунувся від сімейних обов"язків, на грунті чого в сім"ї виникали сварки, їх сім"я фактично розпалася - спільне проживання припинили, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того, вказала, що кожен з них живе своїм побутом, і бажання примиритися ніхто з них не виявляв. За таких, обставин, вважає, що оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження є недоцільним, а тому, просила суд такий між сторонами розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав, наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. При цьому зазначила, що в наданий судом строк сторони примирення не досягли. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 13 грудня 1998 року Перебиковецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 грудня 1998 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 16. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині - [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, відповідач протягом останніх років самоусунувся від сімейних обов"язків, на грунті чого в сім"ї виникали сварки, їх сім"я фактично розпалася - спільне проживання припинили, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. В наданий судом строк сторонни примирення не досягли, наміру зберегти шлюб не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила: позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач свої батьківські зобов"язання відносно цієї дитини систематично не виконує, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини (яка останній тривалий час - декілька років проживає з позивачем окремо від батька за адресою: [ADDRESS]), не відвідує її, не піклується про її здоров"я, фізичний духовний та моральний розвиток. Бажання спілкуватись з дитиною відповідач не проявляє. Позивач просила позов задовольнити Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надала відповідний висновок Органу опіки та піклування саме про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO] (а.с.16, 17). Проаналізувавши наведені дані, а також всі інші матеріали справи, зокрема копії: довідки форми №3; свідоцтв про шлюб та про народження дитини; рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2010 року про розірвання шлюбу між сторонами, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач свої батьківські зобов"язання відносно цієї дитини систематично не виконує, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини (яка останній тривалий час - декілька років проживає з позивачем окремо від батька за адресою: [ADDRESS]), не відвідує її, не піклується про її здоров"я, фізичний духовний та моральний розвиток. Бажання спілкуватись з дитиною відповідач не проявляє. З положень ст.ст.150, 157 Сімейного Кодексу України вбачається, що батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, при цьому передача дитини на виховання іншій особі не звільняє батька від цих обов"язків. Відповідно до п.п.2) п.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, положення ст.ст.60, 61 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач свої батьківські зобов"язання відносно цієї дитини систематично не виконує, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини (яка проживає з позивачем окремо від батька за адресою: [ADDRESS]), не відвідує дитину, не піклується про її здоров"я, фізичний духовний та моральний розвиток. Бажання спілкуватись з дитиною відповідач не проявляє. Позивач просила позов задовольнити Служба у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації надала відповідний висновок Органу опіки та піклування саме про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO]. (а.с.50,51). Проаналізувавши наведені дані, а також всі інші матеріали справи, зокрема копії: свідоцтв про шлюб та про народження дитини; рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.09.2009 року про розірвання шлюбу між сторонами, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач свої батьківські зобов"язання відносно цієї дитини систематично не виконує, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини (яка проживає з позивачем окремо від батька за адресою: [ADDRESS]), не відвідує дитину, не піклується про її здоров"я, фізичний духовний та моральний розвиток. Бажання спілкуватись з дитиною відповідач не проявляє. З положень ст.ст.150, 157 Сімейного Кодексу України вбачається, що батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, при цьому передача дитини на виховання іншій особі не звільняє батька від цих обов"язків. Відповідно до п.п.2) п.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, положення ст.ст.60, 61 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію безперервний перебіг зі стабільним дефектом. Стан хворої обумовлює небезпеку для життя та здоров"я хворої та оточуючих. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 27.05.2015 р. хвора [PERSON] оглянута черговим лікарем та комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не доставлена у зв'язку з важким станом здоров"я. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію безперервний перебіг зі стабільним дефектом. Стан хворої обумовлює небезпеку для життя та здоров"я хворої та оточуючих. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює небезпеку для життя та здоров"я хворої та оточуючих. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 27.05.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 3459 відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу", перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Тур"я в особі Тур"янської сільської ради Щорського району про продовження строку на прийняття спадщини з наступних підстав. 07.09.2002 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку ( пай) розміром 4,93 га, що знаходиться в ПСП ім. 13-річчя Жовтня в с. Тур"я Щорського району Чернігівської області. Інших спадкоємців не має, спадкодавець у зареєстровному шлюбі на час смерті не перебував. Вона не звернулася вчасно до нотаріальної контори, оскільки не знала, що батько має сертифікат на земельну частку ( пай) і з цих причин пропустила строрк звернення з заявою до нотаріальної контори. Просить поновити їй строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що вона нещодавно, перебираючи старі документи, знайшла сертифікат на земельну частку ( пай), але пропустила строк для звернення до нотаріальної контори. Просить її позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача територіальної громади с. Тур"я в особі Тур"янської сільської ради відсутній, надійшла заява відповідно до якої вони просять розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Заперечень проти позову не мають. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 вересня 2002 помер батько позивачки [PERSON], який мав сертифікат на право на земельну частку ( пай) розміром 4,93 га, що знаходиться в ПСП ім. 13-річчя Жовтня в с. Тур"я Щорського району Чернігівської області. На даний час інших спадкоємців, крім позивачки, не має. Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Тур"янської сільської ради Щорського району Чернігівської області актовий запис № 11 від 09.09.2002 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.08.1971 року ( повторне) [PERSON] є дочкою [PERSON] Відповідно до свідоцтва про укладеня шлюбу, виданого 07.11.1972 року, вона ушклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. Як вбачається з представленої довідки виконкому Тур"янської сільської ради Щорського району в будинку № 28 по вул. Козацької Слави села Тур"я Щорського району постійно проживав: [PERSON], [INFO] і виписаний в зв"язку зі смертю. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УCCР України (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч. 1 ст. 550 вказаного Кодексу цей строк може бути продовжений судом, якщо суд визнає причини пропуску поважними. Враховуючи те, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає можливим його продовжити на строк до 3 місяців. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

03.02.2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла [INFO]. Посилаючись на те, що він являються рідними сином [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, але оформити спадщину він не може через розбіжності в написанні її імені в свідоцтві про його народження та інших правовстановлюючих документах. Сторони в судове засідання не з"явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник заяву підтрималав. Заінтересовані особи не заперечили проти встановлення факту родинних відносин, вказавши, що заявник дійсно є сином [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 8,51 га, що розташована на території Злинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім"я [PERSON]. Заявник оформити спадщину в установленому законом порядку не може, у зв"язку з розбіжностями в написанні імені його матері. Так в свідоцтві про народження заявника в графі мати вказано "[PERSON]". В свідоцтві про смерть спадкодавця вказано її ім"я як " [PERSON]". Державний акт на право приватної власності на землю, серія [NUMBER], видано на ім"я [PERSON]. Дані розбіжності в написанні імені спадкодавця чинять перешкоди заявнику в отриманні спадку. Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] підтвердили сестри заявника [PERSON] та [PERSON], заявами направленими до суду. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] 09.03.2010р. звернулася до суду заявою, в якій просить постановити рішення про встановлення факту належності Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.11.1999 року її померлій матері [PERSON], ім"я якої зазначене в даному акті помилково як « [PERSON]», замість вірно «[PERSON]». Перемишлянська державна нотаріальна контора, в яку вона звернулася для прийняття спадщини, відмовила їй в оформленні спадщини на земельну ділянку через розбіжність в написанні імені. Тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала та пояснила, що ім"я її померлої матері [PERSON], яка своє ім"я ніколи не змінювала, по місцю проживання та в родині її також звали [PERSON], і так її ім"я записано в усіх документах, за винятком Державного акту на право приватної власності на землю. Дана помилка являється перешкодою у прийнятті спадщини. Представник заінтересованої особи - Перемишлянської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився , подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що не заперечує щодо вирішення поданої заяви по суті. Заслухавши пояснення заявниця, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] народилась [INFO] в с.Подусів Перемишлянського району Львівської області. У відповідності зі свідоцтвом про укладення шлюбу, 18.12.1957 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації якого дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.03.2010р., виданого державним нотаріусом, підтверджується, що спадкодавцем являється [PERSON], яка померла [INFO] Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого Подусівською сільською радою Перемишлянського району, [PERSON] померла [INFO] р. у віці 70 років. У довідці виконкому Подусівської сільської ради №171 від 19.02.2010р. зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Але в тексті Державного акту на право приватної власності на землю серії серії [NUMBER] від 30.11.1999 року значиться, що він виданий [PERSON], за яким їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,4541 га, яка розташована на території Подусівської сільської ради. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що прізвище, ім"я , по-батькові матері заявниці, яка померла [INFO] - [PERSON], ім"я якої в Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.11.1999р Перемишлянською районною адміністрацією, помилково записано як [PERSON], замість вірно [PERSON]. З цих підстав суд вважає, що подану заяву слід задовольнити.

Outcome: approved