Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до КС «Полтава і полтавці» про стягнення боргу. В якому прохав стягнути з КС «Полтава і полтавці» : за депозитним договором №191 від 07 жовтня 2013 року борг : депозитний вклад у сумі 118 000 грн.; відсотки за користування депозитом - 3 000 грн., пеню за прострочку повернення вкладу - 5000 грн. Всього - 126 000 грн.; 15 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 07 жовтня 2013 року між [PERSON] та КС «Полтава і полтавці» укладено депозитний договір №191 від 07 жовтня 2013 року із строком дії 18 місяців до 07 квітня 2015 року на суму 11 3000 грн., за цей час сума збільшилася до 118 000 грн. Незважаючи на те, що дія договору закінчилася КС «Полтава і полтавці» не повернула депозитний вклад в сумі 118 000 грн. та відсотки за березень та квітень 2500 грн. з розрахунку 22,5% річних. Крім того, що після закінчення строку депозитного договору пройшло 2 місяці за цей термін ще повинні нарахувати 5 000 грн., тому він і звертається до суду з даним позовом. Позивач[PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохав проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Відповідач КС «Полтава і полтавці» в судове засідання свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені про судове засідання 01 жовтня та 27 жовтня 2015 року (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року між [PERSON] та КС «Полтава і полтавці» укладено договір №191 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.2). Згідно п.1.1 за цим договором КС, що прийняла від вкладника внесок (вклад) на депозитний рахунок грошову суму 11 3000 грн. строком на 18 місяців, зобов'язується повернути вкладникові таку суму та проценти на неї на правах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно п.1.2 договору днем початку строку дії договору є 07 жовтня 2014 року» днем закінчення вкладу є «07 квітня 2015 року». Згідно п.1.3 договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 22,5 процентів річних, згідно встановлених ставок, що діють в спілці на день укладання цього Договору. Відповідно до п.п.5 п.2.3 договору нараховані проценти не додаються до суми вкладу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (належне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як слідує із позовної заяви, [PERSON], по закінченню дії договору йому КС не виплачено депозитний вклад та відсотки за березень, квітень, травень. Таким чином заборгованість КС «Полтава і полтавці» становить: по договору №191 від 07 жовтня 2013 року - 126 000 грн., яка складається з 118 000 - депозитний вклад; відсотки за користування депозитом 3 000 грн.; пеня за прострочку повернення вкладу 5000 грн. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.5 ППВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.4 ППВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, тому не має підстав для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь [PERSON] загальну суму боргу по договору №191 від 07 жовтня 2013року у розмірі - 126 000 грн., яка складається з : 118 000 грн. - депозитний вклад; відсотки за користування депозитом - 3 000 грн.; пеня за прострочку повернення вкладу - 5 000 грн.

Outcome: partial