Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з"явилася. Повідомила по телефону про неможливість її явки до суду та заявила клопотання про розгляд даної справи без її участі, свої вимоги підтримує. Відповідач до суду не з`явився. Від нього та його представника - адвоката Бойченко Г.В. до суду електронною поштою надійшла заява про розгляд даної справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги визнають частково в розмірі 1/4 частини, оскільки у відповідності до вимог ст. 182 СК України донька [PERSON] є здоровою дитиною, має дохід у вигляді соціальних виплат, а тому вважають розумним і достатнім саме такий розмір аліментів. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 серпня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити. При цьому суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони від проживання у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23 травня 2014 року, мають спільну з відповідачем доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає з позивачкою в даній справі і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, працює на "Феррострой" м. Комсомольськ, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, але вирішуючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд виходить з такого. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що неповнолітня [PERSON] є здоровою дитиною, має дохід у вигляді соціальних виплат. Враховуючи усе вище вказане, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В остальній частині позову [PERSON] слід відмовити. Саме такий розмір аліментів суд вважає справедливим і для сторін, і для дитини з урахуванням того, що відповідно до ст.180 СК України мати (позивачка по справі) зобов"язана, як і батько, рівною мірою утримувати дітей. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial