Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS]. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 15 червня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Полісся-Агро» укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2006404 зі змінами та поповненнями внесеними додатковими угодами до договору, які є невід'ємною частиною кредитного договору, згідно якого ТзОВ «Полісся-Агро» отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кошти, які здійснювались окремими траншами в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 11 650 000 грн. зі сплатою 19 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 31 грудня 2014 року. 17 червня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 2006404/S-1 за умовами якого останній передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - домоволодіння по [ADDRESS]. 17 червня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2006404/S-3 за умовами якого остання передала в іпотеку банку земельну ділянку на якій розташоване вищевказане домоволодіння. [PERSON], [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконували внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 13 389 195 грн. 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 11 650 000 грн., заборгованості за відсотками - 1 431 194, 53 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 431 194, 53 грн., комісія за обслуговування кредиту - 262 154, 80 грн., пеня за несвоєчасне повернення комісії - 7 050, 41 грн. Таким чином в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «Полісся Агро» за кредитним договором № ВКЛ-2006404 просить звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідачів судові витрати. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову, просив в рахунок часткового погашення заборгованості ТзОВ «Полісся Агро» за кредитним договором № ВКЛ-2006404 від 15.06.2011 року в розмірі 4 332 740 грн. звернути стягнення на майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 438, 2 кв.м., яке складається з житлового будинку загальною житловою площею 63, 6 кв.м.; сараю - літньої кухні, погребу, вбиральні, навісу, бані, навісу, огорожі, підпірної стіни, замощення, розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору від 15 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 774; земельну ділянку, загальною площею 0, 2297 га, кадастровий номер 5610100000:01:045:0014, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯЕ № 216832, виданого Рівненською міською радою 17 жовтня 2007 року. Визначити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за АТ «Дельта Банк». В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. В судове засідання представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.02.2015 року ТОВ «Укркур'єр». Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається повідомленим належним чином про день судового розгляду. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.02.2015 року ТОВ «Укркур'єр». Представники відповідачів брали участь у попередніх судових засіданнях, висловили думку і ставлення до позовних вимог, зокрема просили постановити ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі п.6 ст. 207 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 2 ст. 1054та ч. 2 ст. 1050 ЦК Українинаслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору № ВКЛ-2006404 від 15 червня 2011 року ТзОВ «Полісся-Агро» в особі Генерального директора Нечаєва Г.В. отримав кредит в розмірі 11 650 000 грн. зі сплатою 19 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 31 грудня 2014 року. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання 17 червня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 2006404/S-1 за умовами якого останній передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - домоволодіння загальною площею 438, 2 кв. м, по [ADDRESS]. Також з метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання 17 червня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2006404/S-3 за умовами якого остання передала в іпотеку банку земельну ділянку площею 0, 2297 га, кадастровий номер 5601100000:01:045:0014 по [ADDRESS] на якій розташоване вищевказане домоволодіння. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВКЛ-2006404 від 15 червня 2011 року, суму заборгованості ТзОВ «Полісся Агро» перед АТ «Дельта Банк» становить 13 389 195 грн. 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 11 650 000 грн., заборгованості за відсотками - 1 431 194, 53 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 431 194, 53 грн., комісія за обслуговування кредиту - 262 154, 80 грн., пеня за несвоєчасне повернення комісії - 7 050, 41 грн. 26 березня 2014 року в зв'язку з виникненням у ТзОВ «Полісся Агро» заборгованості за кредитним договором АТ «Дельта Банк» направляло на адресу боржника та іпотекодавців вимоги про усунення порушення умов кредитного договору. Наявні у справі докази свідчать про те, що вимогу Банку боржник та відповідач [PERSON] отримали, вимога Банку [PERSON] була не вручена та повернута на адресу позивачів у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч.3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Як вбачається з матеріалів справи договором іпотеки № 2006404/S-1 від 17 червня 2011 року та договором іпотеки № 2006404/S-3 від 17 червня 2011 року передбачено відповідне застереження, як того вимагає Закону України "Про іпотеку" . Крім того, договором іпотеки, укладеним між банком та відповідачем, визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань у порядку, установленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 11 грудня 2013 року № 6-124цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень ч.3 ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Суд не може задовольнити вимоги позивача про визнання права власності на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості в розмірі 4 332740 грн., оскільки у відповідності ч.1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Так як іпотечні договори № 2006404/S-1 від 17 червня 2011 року, № 2006404/S-3 від 17 червня 2011 року укладались на забезпечення кредитного договору №ВКЛ-2006404., відтак вимоги представника позивача про визнання права власності на предмет іпотеки підлягають до задоволення в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 13389195 грн. 01 коп. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial