Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

19 січня 2021 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 18 вересня 2008 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачка підтвердила факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, та факт укладення Договору, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Враховуючи ч.ч. 1,2 ст. 1069, параграфи 1,2 глави 71 ЦК України позивачем на підставі Договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18400,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно п. 2.1.1.2.12 Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.11.2020 року має заборгованість 30822,68 грн., яка складається з наступного: 26547,64 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4275,04 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Оскільки, позивач має право на свій розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просили суд стягнути з відповідача за кредитним договором №б/н від 18.09.2008 року заборгованість в сумі 26547,64 грн. станом на 30.11.2020 року та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.02.2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Надано сторонами строки для подання до суду відзиву на позов разом з доказами, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив. 26.02.2021 року на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позов, за яким остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування відзиву відповідачка вказує, що дійсно 18.09.2008 року нею було підписано Анкету-заяву позичальника за №NKXRFE11500116 про надання строкового кредиту у сумі 1004,40 грн. на строк 10 місяців з 18.09.2008 року по 18.07.2009 р. включно на наступні цілі: придбання товару (споживчий кредит), зі сплатою страхового платежу у розмірі 74,4 грн., зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 грн., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Анкеті-заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» СТАНДАРТ) (далі Умови) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, починаючи з 15.10.2008 року (дати сплати першого щомісячного платежу) щомісяця в період сплати, за який приймається період з 16 по 20 число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 100,50 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умовами, ефективна відсоткова ставка в гривневому еквіваленті дорівнює сумі щомісячних платежів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Товар або інше майно позичальника є предметом застави та відповідно до п.2.3, 2.4, 2.5 Умов забезпеченням зобов`язань. Інформація про товар (його найменування, вартість, заводський номер) визначені у супроводжувальних документах на товар, копії яких додаються до Заяви позичальника. Товар належить/у майбутньому буде належати позичальникові на правах власності. Максимальний розмір вимоги («абсолютне значення подорожчання кредиту»), яка забезпечується предметом застави складає 1005,00 грн. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1 Умов за кожний день прострочки. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках відповідно до п. 3.3 Умов. В п.п. 5.1, 3.3 наданого до позову екземпляру Умов та правил надання банківських послуг жодної пені та зміни відсоткової ставки за кредитом не передбачено. Крім того, вказаний кредитний договір мною було погашено у 2009 році у строк передбачений у підписаній Анкеті-заяві від 18.09.2008 року. Враховуючи положення ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 526, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 року у справі №643/5521/19 (провадження №61-20093св19), відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за відсотками, пенею, комісією і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Крім того, із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що відповідачем було витрачено коштів за отриманими картками на загальну суму 91192,48 грн, а внесено на погашення заборгованості 160041,55 грн. Отже, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку повернуті позивачу, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивач отримав копію відзиву відповідачки, однак не скористався правом надання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня її отримання, як зазначено в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.02.2021 року. Будь-яких інших пояснень чи клопотань про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням або викликом сторін у строк до 01.03.2021 року на адресу суду від позивача та його представника так і не надходило. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року [PERSON] підписала Анкету-заяву\~позичальника за\~№NKXRFE11500116\~про надання\~строкового кредиту\~у сумі\~1004,40\~грн.\~на строк\~10\~місяців з\~18.09.2008\~року по\~18.07.2009\~р.\~включно на\~наступні цілі:\~придбання товару\~(споживчий\~кредит),\~ зі\~сплатою страхового\~платежу у\~розмірі 74,4\~грн.,\~зі сплатою\~відсотків за\~користування Кредитом\~у розмірі\~0,01%\~на місяць\~на суму\~залишку заборгованості\~за Кредитом,\~єдиноразової винагороди\~за надання\~фінансового інструменту\~у розмірі\~0,00\~грн.,\~щомісячної винагороди\~за надання\~фінансового інструменту\~у розмірі\~0,00\~грн.\~в обмін\~на зобов`язання\~позичальника з\~повернення кредиту,\~сплати відсотків,\~винагороди,\~комісії в\~зазначені в\~Анкеті-заяві\~та Умовах\~строки. (а.с. 32). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, починаючи з 15.10.2008 року (дати сплати першого щомісячного платежу) щомісяця в період сплати, за який приймається період з 16 по 20 число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 100,50 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умовами, ефективна відсоткова ставка в гривневому еквіваленті дорівнює сумі щомісячних платежів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Товар або інше майно позичальника є предметом застави та відповідно до п.2.3, 2.4, 2.5 Умов забезпеченням зобов`язань. Інформація про товар (його найменування, вартість, заводський номер) визначені у супроводжувальних документах на товар, копії яких додаються до Заяви позичальника. Товар належить/у майбутньому буде належати позичальникові на правах власності. Максимальний розмір вимоги («абсолютне значення подорожчання кредиту»), яка забезпечується предметом застави складає 1005,00 грн. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1 Умов за кожний день прострочки. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках відповідно до п. 3.3 Умов. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Цією ж заявою підтверджено отримання кредитної картки за № [NUMBER] . До позовної заяви разом з іншими документами позивачем надано лише копію Умов та правил надання банківських послуг та копію наказу від 23.08.2006 року №С-169 "Про внесення змін до договірної бази по платіжним карткам, договірної бази по споживчим кредитам і до депозитних договорів (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів" (а.с. № 33-44). Як вбачається з копії статуту АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 49-50) згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк". Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором від 18.09.2008 року станом на 30.11.2020 року має заборгованість 30822,68 грн., яка складається з наступного: 26547,64 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4275,04 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. [PERSON] згідно кредитного договору від 18 вересня 2008 року отримала кредитні картки № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2010 року, № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 09.2014 року, № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 10.2017 року, № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 03.2018 року та № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 04.2018 року, що підтверджується довідкою про надання АТ КБ "Приватбанк" відповідачці кредитних карток та довідкою про зміну кредитного ліміту (а.с. 30, 31). Отримання та користування перевипущеними картками підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено як зняття кредитних коштів, так і погашення (а.с. 20-29). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Між тим за правилами ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання повинен вчинятись у письмовій формі, в тому числі і кредитний договір. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем до позову, не підписані відповідачкою. До позову позивачем не додано пам`ятку клієнта Приватбанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", які були б підписані відповідачкою. Згідно розрахунку заборгованості за вказаною анкетою-заявою від 18.09.2008 року жодних боргових зобов`язань за відповідачкою не значиться, що підтверджується випискою з карткового рахунку, за якими станом 22.12.2009 року заборгованість відсутня. Крім того, позивачем не надано доказів суду про ознайомлення відповідачки під власний підпис з витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку в період з 13.01.2011 року по квітень 2018 року, між іншим як інших анкет-заяв з підписом відповідачки про надання кредиту за кредитною карткою у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки, вказані документи відсутні, а тому вони не можуть вважатись частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 вересня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків в тому вигляді, як позивач вказує у позовних вимогах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пенею, комісією і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що відповідачкою було витрачено коштів за отриманими картками на загальну суму 91192,48 грн, а внесено на погашення заборгованості 160041,55 грн. Отже, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку повернуті позивачу, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачки відсутні.

Outcome: dismissed