Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно даного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5 % від суми позову. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 31.12.2013 року має заборгованість в розмірі 17467,31 грн. Просять стягнути з відповідача в користь банку заборгованість в розмірі 17467,31 грн. за кредитним договором № б/н від 22.10.2007 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн., справу слухати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно про що свідчить поштова розписка. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 22.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно даного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5 % від суми позову. Відповідач порушив умови кредитного договору, не сплачував кредит і в нього утворилась заборгованість. Згідно судового наказу від 12.11.2008 року виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області з [PERSON] стягнуто в користь Івано-Франківської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 9308,60 грн. Станом на 31.12.2013 року відповідач має заборгованість в розмірі 17467,31 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором не встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі ст.526, 527,530,1050,1054,1077 ЦК України,

Outcome: approved