Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

29.12.2014 року (як вбачається із відбитка штемпеля установи зв'язку на конверті поштового відправлення) позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 27 травня 2014 року між ним та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладено договір банківського вкладу № 799953/2014 строком на 6 місяців з датою вимоги вкладу 27 листопада 2014 року. За умовами договору він передав відповідачу 2 тройські унції банківського металу - золота, а останній їх прийняв на вищевказаний строк, з нарахуванням відсотків на суму вкладу в розмірі 4,5 % річних. Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення йому вкладу та процентів за цим вкладом, проте, відповідачем умови договору не виконані, вклад не повернуто, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, та просить суд стягнути із відповідача 37 833, 71 грн. суми неповернутого вкладу, 797 грн. 90 коп. проценти за користування вкладом, а також витрати на правову допомогу 900 грн. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року позов було задоволено. 12.05.2015 р. до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 28.05.2015 року заяву задоволено, заочне рішення від 04.02.2015 року - скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку. Своєю заявою позивач позов підтримав у повному обсязі, просив про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне: 27.05.2014 р. між сторонами було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах № 7999534/2014 (а.с. 8-10), предметом якого є розміщення в Банку іменного строкового накопичувального банківського вкладу фізичної особи в банківських металах з особливими умовами (з фізичною поставкою - у зливках) на строк 6 місяців з дня укладення Договору, з виплатою процентів зі спливом строку дії Вкладу (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору, сума початкового Строкового Вкладу, при відкритті Строкового Вкладу - 2, 00 тройських унцій банківського металу золота. Як вбачається зі змісту п. 1.6. Договору, виплата процентів здійснюється згідно з умовами Договору, нарахованих за процентною ставкою на строковий вклад - 4,5 процентів річних. Дата вимоги Вкладником Строкового вкладу - 27 листопада 2014 року (п. 1.7. Договору). Відповідно до п. 2.1.2. Договору, Вкладник має право отримати Строковий Вклад та суму нарахованих процентів згідно з умовами цього Договору. При цьому вимога Вкладника про дострокове повернення частини Строкового Вкладу є підставою для розірвання Договору та повернення в зв'язку з цим суми Строкового Вкладу та нарахованих процентів в повному обсязі з дотриманням процедур та строків, встановлених Договором для такого випадку. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст.1060 ЦК України). Одночасно, законом визначено процедуру щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, що врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно зі ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладники - це фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договори банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката У відповідності до п. 16 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Враховуючи вищезазначені судом положення чинного законодавства, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року №123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21 листопада 2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк". Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua/payments/vab-bank-100.html), а.с.49, та у розумінні статті 61 ЦПК України є загальновідомою і не потребує доказування. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №35 від 17.02.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк" до 20 березня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. до 20 березня 2015 року включно. (http://www.fg.gov.ua/payments/vab-bank-100.html), а.с. 50. Відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. (а.с.39). Також зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua/payments/vab-bank-100.html). Відповідно до ст.57 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. Враховуючи, що за захистом своїх порушених прав позивач звернулася до суду 29.12.2014 року, тобто під час дії в ПАТ "ВіЕйБі Банк" тимчасової адміністрації, яку було запроваджено із 21.11.2014 р. (при тому що дата вимоги позивачем вкладу настала пізніше, 27.11.2014 р.), що унеможливлює виконання грошових вимог позивача, а з 20.03.2015 року у ПАТ "ВіЕйБі Банк" розпочато процедуру ліквідації, то порядок задоволення вимог позивача, як кредитора банку, має відбуватись у відповідності до положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та у передбаченій цим законом черговості, що унеможливлює задоволення його позовних вимог.

Outcome: dismissed