Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом , яким після уточнення вимог, просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]; виключити відомості в графі "Батько" з актового запису №2032, вчиненого 15 грудня 1997 року Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, серія свідоцтва [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], мати [PERSON], українка, відносно батька - [PERSON], українець; внести відомості в графі "Батько" актового запису №2032, вчиненого 15 грудня 1997 року Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, серія свідоцтва [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], місце народження Україна, Кіровоградська область, місто Кіровоград, мати -[PERSON], громадянка України, та записати батька- [PERSON], [INFO], вродженця села Березівка, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України; прізвище [PERSON], [INFO] року народження- залишити без змін. Вимоги мотивує тим, що з січня 2002 року до цього часу постійно проживає із [PERSON] та виховують неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року. В свідоцтві про народження дитини вказано батьком [PERSON], а матір"ю [PERSON]. На час його знайомства з [PERSON] в грудні 1996 року остання була в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], але спільно з ним не проживала. В липні 2014 року відповідач повідомила його, що саме він є батьком дитини. Пояснила, що через невизначеність їх відносин після народження дитини не повідомила його про батьківство щодо дитини, прізвище народженій дитині надала своє- [PERSON], а батьком вказала відповідача [PERSON], з яким була на той час в зареєстрованому шлюбі і в подальшому ні з ким це питання не обговорювала. Відповідач [PERSON] з дитиною жодного разу не бачився, участі у її вихованні не приймав, матеріальної підтримки не надавав. Донька вважає його (позивача) рідним батьком, між ними існує міцний духовний зв"язок, зовнішньо схожа на нього, в ній багато рис його характеру та звичок. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, в своїх поясненнях послалась на обставини, які зазначено у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав. Зазначив, що саме позивач є біологічним батьком доньки відповідача [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, повідомлявся по місцю реєстрації через оголошення в газеті "Народне слово" №55 (3177) від 18.12.2014 року, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи , з поважних причин, станом на 22.12.2014 року не надав. Третя особа- Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції , її представник в судове засідання не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, надала, через канцелярію суду, клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON]. Батьками вказано: батько- [PERSON], мати- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.12.1997 року, актовий запис №2032 (а.с.5). Рішенням Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 1998 року шлюб, зареєстрований 30.09.1995 р. в Оситняжській с/раді Кіровоградського р-ну і області, актовий запис №12, між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що 07 червня 2000 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.5, 6). У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження друж иною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини ( ст. 133 СК України). Згідно п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Встановлено, що позивач в липні 2014 року дізнався про своє батьківство, що підтверджується поясненнями його представника та поясненнями представника відповідача [PERSON], а тому строк позовної давності ним не пропущено. При цьому, в суді представник відповідача [PERSON] вказав, що [PERSON] є біологічним батьком її доньки [PERSON], про що в момент реєстрації народження дитини [PERSON] не було відомо. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини ( п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved