Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 26.02.2011 року, який заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.05.2015 року було розірвано. У шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO], актовий запис 1347. На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 року у справі №199/7523/15-ц (2/199/337/16) з [PERSON] на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 гривень до повноліття дитини. Позивачка зазначила, що на даний час ціни значно збільшились, вона самостійно забезпечити доньку не має можливості, дитина перебуває з 2015 року на Д-обліку у дитячого гастроенетеролога з діагнозом «функціональна диспенсія», має захворювання «тоно-клонічне заїкання», потребує допомоги лікаря логопеда, а також виходячи з розміру прожиткового мінімум на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який складає на даний час 1\~944,00 гривень, тому просила суд змінити вид стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача та стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності. Позивачка у судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувала у шлюбі з 26.02.2011 року, який заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.05.2015 року був розірваний. У вказаному шлюбі народилась донька [PERSON], 08.09.2011 року, актовий запис 1347. На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 року у справі №199/7523/15-ц (2/199/337/16) із [PERSON] на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 500 гривень до повноліття дитини, про що виданий виконавчий лист №199/7523/15-ц (2/199/337/16). Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає,вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч. 1, 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.І ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, законодавець зокрема відніс стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно положень ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи відповідні норми права, суд вважає, що оскільки позивачка самостійно здійснювати забезпечення неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], не може, враховуючи стан здоровя дитини, що потребує значних матеріальних витрат, а також виходячи з розміру прожиткового мінімум на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який на даний час становить 1\~944,00 гривень, суд вважає за необхідне змінити вид стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності а також відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 08.09.2011 року народження, в розмірі 500 (пятсот) гривень, виданий на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду від 04.02.2016 року, по справі №199/7523/15-ц (2/199/337/16). На підставі ст. 144 ЦПК України стягненню з [PERSON] підлягають судові витрати у вигляді судового збору 704 гривень 80 копійок судового збору на користь позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved