Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

25.06.2018\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~Публічного акціонерного\~товариства "Родовід\~Банк",\~в особі\~Уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію \~[PERSON],\~до \~[PERSON],\~[PERSON],\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договоромта судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 20.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та\~\~[PERSON] було укладено кредитний договір № Д013/АК-055.08.2. Згідно з п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15600,20 дол. США терміном по 20.06.2015 року включно. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлювалась у розмірі 7,7 % річних. Згідно з п. 3.1 Кредитного договору, Позичальник зобовязується погашати кредит рівними частками в сумі 186.00 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця. Також, 20.06.2008 р. між Банком та Позичальником укладено Договір застави транспортного засобу № Д013/АК-055/1.08.2 (далі - Договір застави), відповідно до умов якого, Відповідач як Заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед AT «РОДОВІД БАНК» як Заставодержателем за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього, передає в заставу належне на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки RENAULT CLIO SYMBOL, 2008 року випуску, колір - синій, шасі № VF1LB0BC539625873, тип D.3 - легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER] (відповідно до п. 1.7. Кредитного договору, застава автомобіля є забезпеченням виконання грошового зобовязання). Крім того, 20.06.2008 року між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № Д013/АК-055/2.08.2. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання обовязків Позичальника за Кредитним договором. Банком було надано [PERSON]кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 24.05.2018 року утворилась заборгованість, яка становить: ?2 592,82 доларів США - сума заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), ?11 093,14 гри. - сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) ?14 251,11 гривень - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період), яка складається з: -6 997,24 гривень - всього сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), -1 109,15 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -6 144,73 грн. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.05.2018 року, що додається до позовної заяви еквівалент заборгованості для розрахунку і сплати судового збору станом на дату розрахунку складає 92 968,97 гривень. Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного банку України, офіційний курс української гривні відносно долару США станом на 24.05.2018 року становив 26,081533 грн. за один долар США. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від відповідачів повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати. Представника позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував ( а.с.72-73). Відповідачі [PERSON], [PERSON] повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, в судове засідання вони не з'явилася про причини неявки суд не повідомили (а.с. 84). Ухвалою суду від 11.10.2018 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення НБУ № 811 від 19 грудня 2017 року відкликана ліцензія санаційного банку та ліквідовано ПАТ «Родовід Банк» ( а.с.50). Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.02.2017 року №5455 запроваджено процедуру ліквідації АТ «Родовід Банк», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» [PERSON] ( а.с. 51,56). Згідно зі\~ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та\~\~[PERSON] було укладено кредитний договір № Д013/АК-055.08.2. Згідно з п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15600,20 дол. США терміном по 20.06.2015 року включно. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлювалась у розмірі 7,7 % річних. Згідно з п. 3.1 Кредитного договору, Позичальник зобовязується погашати кредит рівними частками в сумі 186.00 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця (а.с. 12-14). Зазначений договір власноручно підписаний [PERSON] Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 24.05.2018 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.24-49) становить: ?2 592,82 доларів США - сума заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), ?11 093,14 гри. - сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) ?14 251,11 гривень - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період), яка складається з: -6 997,24 гривень - всього сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), -1 109,15 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -6 144,73 грн. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. На підставі\~ст. 611 ЦК України\~\~при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача [PERSON] повернення суми кредиту. Частиною другою статті 625\~ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки що боржник за кредитним договором [PERSON] допустив прострочку виконання грошового зобов'язання перед АТ «РОДОВІД БАНК», вимоги останнього щодо стягнення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.\~554\~ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559\~ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № Д013/АК-055/2.08.2. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання обовязків Позичальника за Кредитним договором (а.с. 21). Згідно п. 4.1 договору цей договор діє до повного погашення Позичальником та /або Поручителем заборгованості за Кредитним договором (а.с. 21 зворот). Відповідач за умовами п. 3.2 договору повинен був повернути отримані кредитні кошти до 20 червня 2015 року (а.с.12 зворот). Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання 20.06.2015 року, банк був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником строку для повернення кредиту. Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся лише 25.06.2018 року, то у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] та припиненням поруки позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривні. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та часткове задоволення позову про стягнення заборгованості з [PERSON], сума якої складається з: ?2 592,82 доларів США - сума заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), ?11 093,14 гри. - сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) ?14 251,11 гривень - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період), яка складається з: -6 997,24 гривень - всього сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період), -1 109,15 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -6 144,73 грн. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). Згідно курсу НБУ на 24.05.2018 року (100 доларів США = 2608,1533 грн.) складає 92968,97 грн. (2592,82 доларів США х 26,08 грн. + 11093,14 грн. + 14251,11 грн. = 92968,97 грн.). З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст.\~133\~ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. "Родовід Банк" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 15 червня 2018 року (а.с.3), у зв"язку з тим, що позовні вимоги банку задоволені щодо боржника [PERSON] у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved