Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

18.05.2018 р. до суду надійшла заява головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], 17.05.2018 р. о 11.30 год. повторно за направленням дільничного лікаря-психіатра: звернулася на прийом з проханням видати їй довідку для дільничного поліцейського, що вона психічно здорова. Сусіди пацієнтки звернулися з колективним зверненням, щодо неадекватності поведінки пацієнтки. Стала обвинувачувати сусідів в тому, що вони встановили підслуховуючу апаратуру, навмисно напускають ій в квартиру тарганів, взламують їй двері, через стіни розмовляють про неї погані слова: "Її з донькою потрібно знищити, щоб забрати квартиру". Це триває на протязі 18 років, з тих пір, як її колишній чоловік вкрав її сина і відвіз в Чечню, де він зник, з того часу син в розшуку. Також, її колишній чоловік пообіцяв, що знищить її та доньку. Госпіталізація була здійснена за рішенням лікаря-психіатра у примусовому порядку. 18.05.2018 р. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON], страждає на хронічний маячний розлад, у зв'язку з наявністю тяжкого психічного розладу, в наслідок якого пацієнтка поводить себе агресивно, здійснює суспільно-небезпечні дії чим являє собою безпосередньо небезпеку для оточуючих, та для себе, враховуючи тяжкий психічний розлад, лікування якого можливе на теперішній час виключно в стаціонарних умовах, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14. У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Прокурор просив заяву задовольнити, оскільки у пацієнта виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, ненадання психіатричної допомоги в примусовому порядку може зашкодити її здоровю. Працівник відділу представництва Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги [PERSON] просила суд прийняти рішення в інтересах її підзахисної. [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви. У судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, підтвердили ті обставнини, які викладені у заяві, зазначили, що [PERSON] агресивна, здійснює суспільно-небезпечні дії чим являє собою безпосередньо небезпеку для оточуючих. Свідок [PERSON] зазначила. що відносно неї та її матері [PERSON] у сусідів упереджене ставлення. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, адвоката, [PERSON], заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,- особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], 17.05.2018 р. о 11.30 год. повторно за направленням дільничного лікаря-психіатра: звернулася на прийом з проханням видати їй довідку для дільничного поліцейського, що вона психічно здорова. Сусіди пацієнтки звернулися з колективним зверненням, щодо неадекватності поведінки пацієнтки. Стала обвинувачувати сусідів в тому, що вони встановили підслуховуючу апаратуру, навмисно напускають ій в квартиру тарганів, взламують їй двері, через стіни розмовляють про неї погані слова: "Її з донькою потрібно знищити, щоб забрати квартиру". Це триває на протязі 18 років, з тих пір, як її колишній чоловік вкрав її сина і відвіз в Чечню, де він зник, з того часу син в розшуку. Також, її колишній чоловік пообіцяв, що знищить її та доньку. Госпіталізація за рішенням лікаря-психіатра у примусовому порядку. 18.05.2018 р. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON], страждає на хронічний маячний розлад, у зв'язку з наявністю тяжкого психічного розладу, в наслідок якого пацієнтка поводить себе агресивно, здійснює суспільно-небезпечні дії чим являє собою безпосередньо небезпеку для оточуючих, та для себе, враховуючи тяжкий психічний розлад, лікування кого можливе на теперішній час виключно в стаціонарних умовах, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст. 14. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1- 1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням-психіатра без судового контролю. Зроблено висновок, що особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду. У відповідності до ч.1 ст. 339 ЦПК України, - за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно комісійного медичного висновку лікарів - психіатрів Комунального закладу Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 18.05.2018 р., який був предметом дослідження у судовому засіданні, [PERSON] має ознаки тяжкого психічного захворювання, але, відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу особа," яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, відносно скарг сусідів про її агресивну та неадекватну поведінку, суду не надано доказів про наявність нападів [PERSON], а саме відсутність будь-яких офіційних звернень сусідів до правоохоронних органів. Виходящи з вище викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» [PERSON] про госпіталізацію [PERSON], [INFO] у психіатричний заклад у примусовому порядку.

Outcome: dismissed