Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернувся до Краснокутського районного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „Козіївське" про стягнення майнового паю та визнання права власності на виділене майно. В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), йому належить право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Козіївське», реорганізованого в ТОВ «Козіївське», на загальну суму 4816,00 грн. Однак, виділення майна в натурі не відбулося, а позивач не отримав належний йому майновий пай. Неодноразові звернення позивача до комісії з організації вирішення майнових питань КСП «Козіївське» щодо виділення належного йому майна залишились без задоволення. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду для захисту своїх прав з позовом, в якому він прохав виділити йому в натурі трактор МТЗ-82, інвентарний номер 0041, залишковою вартістю 580,00 грн. та визнати за ним право власності на зазначене майно. У відкритому судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, підтримала заявлені позовні вимоги та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ „Козіївське" у відкрите судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Представник третьої особи - Козіївської сільської ради у відкрите судове засідання не з"явилася, однак надала до суду заяву, в якій прохала суд слухати справу у її відсутність. При вирішення спору покладалася на розсуд суду. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] являється власником майнового сертифікату серії ХА №054681, який підтверджує право власності на частку у майні ТОВ „Козіївське", яке є правонаступником Козіївського КСП. На час видачі майнового сертифікату, загальна частка позивача становила 0,099 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду підприємства та визначена в розмірі 4816,00 грн. Відповідно до ст.ст. 7,9 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 року, майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається як із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій так і грошей, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання та скоригованим на день вибуття працівника з господарства. Відповідно до вищезазначеного закону пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами. Указом Президента України № 62 від 29 січня 2001 року „Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" передбачено виділення майнових паїв в натурі та забезпечення вільного здійснення права власності на пай. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 364 ЦК України - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Спосіб забезпечення зазначених прав та інтересів члена КСП передбачений ст. 9 Закону України „Про КСП", якою визначено порядок виділення громадянинові майнового паю натурою (будинками, спорудами, технікою, готовою продукцією, худобою тощо), грошима або цінними паперами. В судовому засіданні також оглянута заява [PERSON] до керівництва ТОВ "Козіївське", в якій він прохав виділити йому в натурі майно відповідно до його майнового сертифікату та повідомити про дату скликання зборів співвласників майна. Як вбачається з відповіді заступника голови комісії з питань організації вирішення майнових питань КСП «Козіївське», загальні збори співвласників майна КСП «Козіївське» скликати неможливо, оскільки більша їх частина померли, а тому прийняти рішення про виділ майна в натурі вищевказана комісія не має можливості. Дані факти свідчать про те, що позивач намагався вирішити питання про виділення майнового паю в досудовому порядку, однак позитивного результату не отримав. Крім того, в матеріалах справи містить акт огляду машин, які входять до складу пайового майна Козіївського КСП та знаходяться в користуванні ТОВ «Козіївське», складений 5 лютого 2014 року, з якого вбачається, що трактор МТЗ-82, який, в якості майнового паю, прохає виділити позивач, є в наявності, а отже перешкод у виділенні позивачу саме вказаного майна, немає. Суд також вважає правомірною вимогу позивача про визнання права власності на виділене майно, оскільки ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ніхто не може позбавити позивача права на отримання та використання майнового паю, власником якого він являється. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, задовольняючи позов в частині зобов"язання виділити майно в натурі, суд також враховує структуру пайового фонду підприємства, та те, що при виділенні майна буде збережена технологічна цілісність підприємства, його виробничий потенціал та системи матеріально-технічного забезпечення, а також це не порушить права інших власників майнових паїв. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved