Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2013 року спадкоємцем усього її майна є позивач у справі. У період з 1995 року по 18.06.2009 року мати позивача перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Під час даного шлюбу відповідач спільно з третьою особою - [PERSON] у рівних частинах придбали 11/100 часток майнового комплексу, що розташований по [ADDRESS]. Однак на момент прийняття спадщини позивачу не було відомо, що до складу спадкового майна померлої [PERSON] увійшло зазначене вище нерухоме майно. На даний час позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно, яке належало його матері на праві спільної сумісної власності з відповідачем по справі, оскільки відповідна частка за життя матері в спільному сумісному майні не була визначена. У зв'язку з викладеним вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] увійшло належне їй на праві спільної сумісної власності із [PERSON] у рівних частках майно, яке складається із 11/200 часток нежитлових приміщень, позначених на плані під літерою "Б", які складаються із приміщень №10-28 включно майнового комплексу загальною площею 444 кв.м., що розташований по [ADDRESS], та визнати право власності [PERSON] на 1/2 зазначеного вище спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд вважає, що неявка третьої особи, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розглядові. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні оглянуто копію спадкової справи після померлої [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] (а.с. 49-85). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 31.01.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру в [ADDRESS], яка належала останній на праві приватної власності, що підтверджується рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.11.2007 року, яке набрало законної сили 11.12.2007 року (а.с. 68). Дана обставина також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35384728, виданим Тиврівським районним структурним підрозділом КП "ВООБТІ" 04.09.2012 року (а.с. 69). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є її син - позивач [PERSON] та її мати - [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON] від 16.08.2012 року, поданої приватному нотаріусу Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], їй відомо, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], однак спадщину в установлені строки вона не прийняла, за продовженням цього строку до суду звертатись наміру не має, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім'я сина померлої [PERSON] вона не має (а.с. 50). Згідно з заявою [PERSON] від 17.08.2012 року, поданою приватному нотаріусу Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], спадщину після смерті [PERSON], яка складається з квартири в [ADDRESS], позивач прийняв, оскільки на момент смерті був неповнолітньою дитиною (а.с. 49). 24.04.2013 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] на ім'я позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с. 82). Судом встановлено, що з 25.02.1995 року по 18.06.2009 рік [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 29.04.2005 року відділом РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (а.с. 89) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 18.06.2009 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції (а.с. 14). В період перебування у даному шлюбі відповідач по справі - [PERSON] набув право власності на 11/200 часток нежитлових приміщень, позначених на плані під літерою "Б", які складаються із приміщень №10-28 включно, майнового комплексу загальною площею 444 кв.м., що розташований по [ADDRESS], що підтверджується рішенням третейського суду від 16.09.2004 року, засвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2669 (а.с. 15, 16) та реєстраційним посвідченням, виданим КП "ВООБТІ" від 17.09.2004 року, реєстровий № 232 (а.с. 17). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, яка мотивована тим, що у наданих позивачем правовстановлюючих документах на 11/200 часток будинковолодіння по [ADDRESS] відсутні відомості про реєстрацію права власності на праві спільної сумісної власності за померлою [PERSON] Оскільки відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на 11/400 часток будинковолодіння за [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно на ім'я [PERSON] нотаріус не може видати в зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не визначила частку у спільному майні подружжя із [PERSON] та не здійснила державну реєстрацію права власності на вищевказану частку. (а.с. 88). Враховуючи положення ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що ні домовленістю між відповідачем та спадкодавцем, ні законом, ні рішенням суду частки співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя не були змінені, отже спадкодавцю, на день її смерті мала б належати 1/2 частка спільної сумісної власності подружжя, на яку вона за законом мала право та яка б входила до спадкового майна у разі її смерті. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 732,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved