Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 17.11.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач пішов із сім"ї і більше трьох місяців не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, уникає розмов на цю тему. На даний час вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отриманих коштів не вистачає на утримання її та дитини. Вважає, що за таких обставин сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими, тому просить шлюб розірвати; одночасно просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, та на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу) , щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] року. Сторони в судове засідання не з"яивлись. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про отримання судової повістки, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред"явлених вимог суду не подав. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 17.11.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 553. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Внаслідок постійних непорозумінь та сварок сторони припинили спільне проживання і намірів зберегти сім"ю не мають. Відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дані про те, що відповідач має інших утриманців в справі відсутні. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивач на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач свою позицію з приводу позовних вимог не висловив, докази на підтвердження матеріального стану не подав, тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, що є підставою для їх задволення. Визначаючи місце проживання малолітньої дитини сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз"ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved