Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Перша» , [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги вмотивовані тим , що [PERSON] , 12.09.2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Хуст по вул. Свободи біля будинку №3, виїжджаючи на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак [NUMBER] , із прилеглої території на головну дорогу, не переконався у безпеці маневру та допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хустського районного суду від 07.10.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вищевикладених подій. Позивач звернувся до ПАТ «СК «ПЕРША», з заявою про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП. Відповідно до листа від ПАТ «СК «ПЕРША» позивачу виплачено відшкодування в розмірі 717 грн. 91 коп. Також позивач звернувся до відповідача [PERSON] з вимогою відшкодування завданої шкоди, зокрема франшизи, однак відповідач відмовся вести з ним будь які перемовини та відмовився здійснювати відшкодування. За результатом розгляду заяви позивача про здійснення страхової виплати, ПАТ «СК «ПЕРША» відшкодувала позивачу 717 грн. 91 коп. (5435 грн. 82 коп. (вартість відновлюваного ремонту) : 2 (кількість учасників ДТП) - 2000 грн. (франшиза згідно страхового полісу)). ПАТ «СК «ПЕРША» вказує, що нею здійснено розрахунок шкоди, яка підлягає відшкодуванню та застосовано положення п. 36.3 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка вказує, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. ПАТ «СК «ПЕРША» посилаючись на згадане положення закону вказує, що враховуючи факт складання протоколу за ст. 130 КУпАП по відношенню до позивача, шкода завдана відповідачем є такою, що настала в наслідок сукупних дій [PERSON] та [PERSON] . Позивач вважає таке твердження помилковим, оскільки навіть за наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, між вказаним правопорушенням та завданням шкоди відсутній причинно наслідковий зв`язок, вина [PERSON] у вчиненні правопорушення не встановлена (провадження у справі закрито постановою Виноградівського районного суду від 19.12,2019 року). Постановою Хустського районного суду від 07.10.2019 року чітко встановлено односторонню вину у вчиненні ДТП, яка мала місце 12.09.2019 року, за [PERSON] .. ДТП перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями [PERSON] , а саме порушення ним п. 10.2. ПДР України. Лише і виключно дії [PERSON] є причиною ДТП. Тобто, відповідачем помилково застосовано положення п. 36.3 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Враховуючи викладене позивач вважає, що розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу ПАТ «СК «ПЕРША» становить: 2717 грн. 91 коп. (5435 грн. 82 коп. (вартість відновлюваного ремонту) - 2000 грн. (франшиза згідно страхового полісу) - 717 грн. 91 коп. (фактично отримане відшкодування)). Згідно страхового полісу АО №3073528, яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] франшиза становить 2000 грн. Враховуючи викладене, позивач вважає, що з [PERSON] на його користь підлягає стягнення сума франшизи у рахунок відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП. Крім того , діями відповідача [PERSON] йому завдано і моральну шкоду, так як позивач є інвалідом 3 групи з дитинства, довічно, до 2015 року перебував на обліку як інвалід 2 групи з дитинства. Позивач має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, двоє з яких страждають на епілепсією. Мати покинула дітей та позивача, що підтверджується рішення Виноградівського районного суду. Враховуючи вказані обставини наявність автомобіля в робочому стані має важливе значення для сім`ї позивача. Тривалий період проведення відшкодування та як наслідок затримки з ремонтними роботами автомобіля змусили позивача змінити ритм життя, створило значні трудності та додаткові турботи, що позначилося на психологічному стані позивача та його сім`ї. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 2000 грн. та 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з ПАТ « Страхова компанія «Перша» на його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 2717 грн. 91 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився . На адресу суду від представника позивача Стасюк Ю.П. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В судове засідання представник ПАТ « Страхова компанія «Перша» не зявився, про місце і час розгляд справи належним чином був повідомлений, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надсилав. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився , про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений. На адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. У поданій заяві представник відповідача вказує , що позовні вимоги в частині стягнення суми з страхової компанії та франшизи залишає на розсуд суду, а в частині відшкодування моральної шкоди просить відмовити , оскільки позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом западання йому моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Хуст по вул. Свободи біля будинку №3 мала місце ДТП за участю автомобілів Мерседес Спрінтер», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Постановою Хустського районного суду від 07.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом події , що мала місце 07.09.2019 р. В судовому засіданні встановлено, та сторонами у справі не оспорюється, що цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ « Страхова компанія «Перша» За результатом розгляду заяви позивача [PERSON] про здійснення страхової виплати, відповідач ПАТ «СК «ПЕРША» відшкодувала позивачу 717 грн. 91 коп. З дослідженого у судовому засіданні листа ПАТ «СК «ПЕРША» на імя [PERSON] вбачається , що ПАТ «СК «ПЕРША» здійснено розрахунок шкоди, яка підлягає відшкодуванню та застосовано положення п. 36.3 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка вказує, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. З вказаними твердженнями суд не може погодитись , оскільки відповідно до матеріалів справи винним у вчиненні ДТП , яка мала місце 12.09.2019 року о 14 год. 50 хв. відповідно до постанови Хустського районного суду від 7 жовтня 2019 р. визнано відповідача [PERSON] , який порушив п.10.2 ПДР і вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Положення пункту 36.3. статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на переконання суду стосується випадку, коли внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, тому особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Положення про ділення страхової виплати на кількість осіб, винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «СК «ПЕРША» на користь [PERSON] помилково не виплачену різницю страхового відшкодування у розмірі 2717 грн. 91 коп. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону). Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12 Закону). Згідно ч. 18 ст.9 Закону України „Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Виходячи з положень п.12.1 ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Встановлений умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи (п.5 Полісу серії АО №3073528) складає 2 000,00 грн, що повністю відповідає вимогам п.12.1 ст.12 Закону та не перевищує 2-х відсотків від страхової суми. За наведених вище обставин , суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи у розмірі 2000 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходив з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спавах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Позивач посилається на те, що він є інвалідом 3 групи та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей , двоє з яких є хворими, та наявність автомобіля в робочому стані має важливе значення для його сімї. Тривалий період проведення відшкодування та як наслідок затримка з ремонтними роботами автомобіля змусила позивача змінити ритм життя , створило труднощі та додаткові турботи , що позначилося на психологічному стані позивача та його сімї. Вважає, що саме ці кошти має відшкодувати йому відповідач [PERSON] як компенсацію заподіяної ним йому моральної шкоди. Разом з тим, вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 7000 грн. не містять жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом, оскільки факт завдання позивачу моральної шкоди в результаті винних дій або бездіяльності відповідача не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, та позивачем не надано будь-яких доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на обґрунтування, викладеного в позові. Так само, не надано й позивачем доказів для відшкодування йому моральної шкоди у випадках та порядку, передбачених ст. ст. 23, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved