Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

12.03.2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 361, 94 грн., зазначивши, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем 24.01.2018 року було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. 24.01.2018 року відповідач, також, підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна». Проте, відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором, а тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.12.2019 року становить 14 361,94 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10 037,15 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1 409, 10 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України - 1 755,60 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 660,09 грн., а також просить стягнути з відповідача 2102,00 грн. судового збору. 26.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач зазначені документи отримав 08.04.2020 року, однак, у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.01.2018 року відповідачу було відкрито картковий рахунок за кредитним договором № б/н, укладеним сторонами у формі заяви про відкриття рахунку та надання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок. В заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Сторонами також 24.01.2018 року підписано паспорт споживчого кредиту в якому визначено істотні умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна». Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15.12.2019 року становить 14 361,94 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10 037,15 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1 409, 10 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України - 1 755,60 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 660,09 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із розрахунку заборгованості прослідковується, що відповідач користувався грошима - знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не оспорював умови кредитування. А тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту та простроченими відсотками. Стосовно стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки банком доведений факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання, суд приходить до висновку про під ставність даної позовної вимоги. Щодо стягнення з відповідача штрафів. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки сторонами було погоджено умови кредитування щодо нарахування та сплати штрафів, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача вказаної заборгованості. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved