Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Кам"янка-Бузького відділення №6327 ВАТ "Державний ощадний банк України", третіх осіб : [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору поруки . Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2008 року між ВАТ «Ощадний банк України» в особі Кам»янка-Бузької філії відділення №6327 з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, було укладено кредитний договір №2203-2708. Згідно згаданого кредитного договору ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Кам»янка-Бузької філії-відділення №6327 виступив як кредитор, а [PERSON] боржник. 05.08.2008 року між позивачем [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Кам»янка-Бузької філії-відділення №6327 а також [PERSON] було укладено договір поруки №2203-2708/1. Згідно п.1.1 згаданого договору поруки, вона як поручитель, зобов»язувала перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов»язання за кредитним договором №2203-2708 від 05.08.2008 року, а також додатковим угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому . З умовами кредитного договору від 05.08.2008 року вона не знайома. Незважаючи на те, що відповідно до вимог п.2.8 договору поруки вона зверталася в банк із заявою від 02.03.2009 року про надання копії кредитного договору №2203-2708 від 05.08.2008 року, а також надання банком інформації у вигляді копій відповідних документів, що стосувалися її фінансового стану , які були подані [PERSON] перед укладенням згаданих договорів, проте банком її вимоги проігноровано. Проте їй стало відомо про те, що в кредитній справі [PERSON] по кредитному договору №2203-2708 від 05.08.2008 року укладеного у Кам»янко-Бузькій філії-відділенні №6327 ВАТ «Ощадний банк України» знаходиться довідка про її доходи, які виписані на її ім»я приватним підприємцем фізичною особою [PERSON] і які долучили до кредитних справ його родичі [PERSON], та дані довідки не відповідають її дійсним доходам за час роботи в приватного підприємця [PERSON] З приводу виданих приватним підприємцем фізичною особою [PERSON] довідок про доходи, які не відповідали дійсності прокуратурою Кам»янка-Бузького району було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України. 07.05.2009 року вироком Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.172 КК України та засуджено. Тобто вищенаведені факти, зважаючи на доведеність вини [PERSON] в скоєнні навмисних злочинів за внесення ним, як службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також за складання і видачу завідомо неправдивих документів, внаслідок яких його родичі [PERSON] та [PERSON] скористалася можливістю отримати кредити в кредитних та банківських установах, вважає, що вона має право ставити вимогу в судовому порядку про розірвання договору поруки по тій причині, що такі договори укладено по фіктивних, недостовірних документах, які не мав права видавати [PERSON] Приймаючи до уваги вище наведені факти, вважаю, що особи, які зацікавлені були в отриманні в кредитній та банківській установах кредитів - [PERSON] та [PERSON], скориставшись виданими [PERSON], як службовою особою і особою яка перебуває зі [PERSON] та [PERSON] в родинних стосунках, офіційних документів, в які внесено завідомо неправдиві відомості і неправдиві документи про її період роботи та розмір заробітної плати - навмисно ввели її, а також кредитні та банківські установи в оману щодо обставин, які мають істотне значення, порушили публічний порядок, який був спрямований на порушення її гарантованих конституційних прав щодо порядку, розміру і термінів оплати праці та у наданні недостовірної інформації. По тій причині, що [PERSON] та [PERSON], уклавши правочини (договори поруки) при укладенні яких скористалися виданими [PERSON] недостовірними документами, які порушили її права, вважає, що такі правочини повинні бути визнані судом недійсними і такі правочини не повинні створювати для неї, як для сторони такого правочину, будь-яких юридичних наслідків. Просить суд визнати недійсним договір поруки №2203-2708/1 від 05.08.2008 року укладений між нею та ВАТ "Ощадний банк України" в особі Кам"янка-Бузької філії- відділення №6327 з другої сторони, а також [PERSON] з третьої сторони, як такий до якого подано довідку, яка видана фізичною особою-підприємцем [PERSON] на ім"я [PERSON] з неправдивими та недостовірними відомостями про період роботи та про розмір заробітної плати в фізичної особи-підприємця [PERSON] Окрім того, просить стягнути із третіх осіб моральної шкоди в її користь в розмірі 5 000 тисяч гривень та з відповідачів судові витрати . Окрім того, ВАТ «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості із солідарних боржників, мотивуючи свою позовну вимогу тим, що 05 серпня 2008 року , між філією-Камянка-Бузьким відділенням №6327 ВАТ "Ощадбанк" та гр. [PERSON], що проживає [INFO], було укладено кредитний договір № 2203-2708, про видачу кредиту у розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень) на споживчі потреби під поруку, терміном 36 (тридцять шість) місяців, під 27 % річних, з останньою датою погашення кредиту - 05 серпня 2011 року. Для оформлення даного кредитного договору, як в забезпечення його повернення, гр. [PERSON] Філії-Камянка-Бузькому відділенню №6327 ВАТ «Ощадбанк» було представлено поруку двох фізичних осіб , підписану гр. [PERSON], що мешкає за адресою Львівська область, Камяна-Бузький район, с.Дернів, та гр.[PERSON], проживаючої у Львівській області, Камянка-Бузькому районі, с.Дернів, вул.Мазепи, 57. Згідно умов кредитного договору : позичальник зобовязаний точно в строки , обумовлені кредитним договором, повернути кредит в сумі 20 000,00 гривень, своєчасно сплачувати відсотки користування кредитом, та належним чином виконувати усі взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань на першу вимогу достроково погасити кредит з одночасною сплатою відсотків нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, (п. 4.3.1. та п. 4.3.2. кредитного договору), позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн. по останній робочий день місяця починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси Банку (п. 1.5.). Згідно умов договорів поруки : поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором №2203-2708 від 05.08.2008 року (п. 1.1. договору поруки). Якщо боржник не взмозі здійснити черговий платіж по кредиту боржник зобовязаний письмово повідомити про це поручителя після чого поручитель зобовязаний здійснити платіж замість боржника в терміни передбачені умовами кредитного договору (п. 2.2. та 2.3. договору поруки). Якщо в строки боржник не сплачуватиме платежів по кредиту Банк письмово повідомлятиме про це поручителя і поручитель зобовязаний з моменту отримання такого повідомлення протягом 5-ти календарних днів погасити усі прострочені платежі. Поручителі відповідають по зобовязаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник (п. 3.1.). Отже,Філією-Камянка-Бузьким відділенням №6327 ВАТ «Ощадбанк» згідно вищевказаного кредитного договору гр.[PERSON] було видано готівкою суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Після отримання кредиту позичальник неодноразово порушував умови кредитного договору, з запізненнями здійснював платежі по кредиту та відсотках, неодноразово взагалі не здійснював місячних платежів чим порушив умови кредитного договору. Позичальнику та його поручителям неодноразово доводилось здійснювати телефонні дзвінки та нагадувати про оплату і борг, який необхідно сплатити, та боржник, а також його поручителі не реагували на телефонні дзвінки . Неодноразово боржнику та поручителям надсилались листи - повідомлення про оплату кредиту, вимога щодо погашення простроченого боргу по кредиту та відсотках, але боржник та його поручителі злісно порушують умови кредитного договору і не здійснюють платежі вчасно і в строки , як це передбачено договором. Неодноразово до боржника та поручителів працівники банку вчиняли виїзди по місцю проживання з метою повідомити їх про борг, що існує неоплата та зясувати причини неоплати, але позичальником та поручителями абсолютно нічого вчинено не було з метою сплати боргу та відсотків, жодних дій спрямованих на сплату кредиту не було, тому в Банку і виникла необхідність звернутись в суд за захистом прав та інтересів, стягнення кредитної заборгованості з боржників, зміни умов кредитного договору щодо строку його виконання. 11.12.2009 року ВАТ «Ощадбанк» звернувся з заявою до прокуратури Камянка-Бузького району, долучивши необхідні копії документів з кредитної справи, з проханням надати допомогу та посприяти у стягненні боргів з боржників в користь ВАТ «Ощадбанк». На підставі наданих документів, прокурор Камянка-Бузького району звернувся з позовом до Камянка-Бузького районного суду в інтересах держави України в особі уповноваженого органу ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про зміну умов кредитного договору щодо строку його виконання та стягнення кредитної заборгованості. Незважаючи на той факт, що і боржник, і поручителі несуть рівні зобовязання по кредиту, як солідарні боржники, до повного погашення кредиту, позов прокуратурою було предявлено лише до позичальника - [PERSON] 23.12.2010року Банк отримав копію рішення по справі №2-573/10 згідно якого позов прокурора в інтересах Банку задоволено повністю, умови кредитного договору №2203-2708 від 05.08.2008 року щодо строків його виконання змінено та вирішено стягнути з [PERSON] суму заборгованості по кредиту, що становить 22\~470,74 грн. Оскільки кредит було надано позичальнику [PERSON] під забезпечення двох фізичних осіб поручителів, враховуючи те, що поручителі (у відповідності до умов діючих договорів поруки) несуть зобов»язання з позичальником до повного погашення боргу по кредиту, відповідають по зобов»язаннях за вищевказаним Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. В подальшому позивачем ВАТ «Державний Ощадний банк України» позовні вимоги зменшено, та згідно яких позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути із поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитну заборгованість за договором кредиту №2203-2708 від 05.08.2008 року, позичальником по якому виступає [PERSON] у розмірі 18\~710 грн. 62 коп. та стягнути з поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитну заборгованість за договором кредиту №2203-2708 від 05.08.2008 року, позичальником по якому виступає [PERSON] у розмірі 18\~710 грн. 62 коп. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та одночасно відповідач за зустрічним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила при укладенні зазначених угод поручитель [PERSON] присутньою не була, умови договору поруки не знала, поставила свій підпис, оскільки вона працювала у кафе [PERSON] а кредитний договір укладала його дружина [PERSON] а тому вона була змушена поставити свій підпис, так як фінансово вона була залежною від [PERSON] а у разі відмови у підписанні такої угоди могла втратити свій основний заробіток . Також довідки про її доходи яка була надана [PERSON] для [PERSON] для отримання кредиту. В задоволенні зустрічного позову просила суд відмовити. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] та відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні первісний позов підтримала, щодо зустрічного заперечила. Додаткових пояснень суду не надала. Представника відповідача за первісним позовом та одночасно представника позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні, щодо первісного позову [PERSON] заперечила , та суду надала письмові заперечення, окрім того додатково пояснила, що посилання позивача [PERSON] проте, що договір поруки укладений під впливом обману являються безпідставними. Зустрічний позов ВАТ «Державний Ощадний банк України» підтримала та просила суд такий з наведених у ньому підставах задоволити. Дослідивши матеріали даної цивільної справи та перевіривши їх доказами, додатково оглянувши кримінальну справу №1-111/09 про обвинувачення [PERSON] за ст.ст.366 ч.1.,172 ч.1 КК України, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним способом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач в силу ст.10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року , між філією-Камянка-Бузьким відділенням №6327 ВАТ "Ощадбанк" та гр.[PERSON], що проживає [INFO], було укладено кредитний договір № 2203-2708, про видачу кредиту у розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень) на споживчі потреби під поруку, терміном 36 (тридцять шість) місяців, під 27 % річних, з останньою датою погашення кредиту - 05 серпня 2011 року. Для оформлення даного кредитного договору, як в забезпечення його повернення, гр. [PERSON] Філії-Камянка-Бузькому відділенню №6327 ВАТ «Ощадбанк» було представлено поруку двох фізичних осіб , підписану гр. [PERSON], що мешкає за адресою Львівська область, Камяна-Бузький район, с.Дернів, та гр.[PERSON], проживаючої у Львівській області, Камянка-Бузькому районі, с.Дернів, вул.Мазепи, 57. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За правилами ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі збільшення розміру плати за кредитом, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо. Порука припиняється у тому випадку, коли поручитель не надав згоди на такі зміни основного зобов'язання. Судом встановлено, що при укладенні зазначених угод поручитель [PERSON] присутньою не була, умови договору поруки не знала, поставила свій підпис , оскільки вона працювала у кафе [PERSON] а кредитний договір укладала його дружина [PERSON] а тому вона була змушена поставити свій підпис, так як фінансово вона була залежною від [PERSON] а у разі відмови у підписанні такої угоди могла втратити свій основний заробіток . Також довідки про її доходи яка була надана [PERSON] для [PERSON] для отримання кредиту. Також вищезгадані обставини підтверджуються тим, що була порушена кримінальна справа щодо фізичної особи-підприємця [PERSON], який використовував найману працю робітників, здійснюючи свою господарську діяльність по наданню послуг в сфері громадського харчування у належному йому кафе-барі "Валентина" в с.Сапіжанка Камянка-Бузького району, 22.09.2008 року [PERSON] склав і видав завідомо неправдиву довідку про доходи позивачу [PERSON], як працівниці кафе, як поручителю для огримання кредиту його родичкою і зацікавленою особою - [PERSON]. У виданій [PERSON] довідці вказано неправдиві відомості про період роботи та розмір заробітної плати . На підставі довідки з неправдивими і недостовірними відомостями про період роботи і розмір заробітної плати, 23.09.2008 року громадянка [PERSON] отримала в Кам"янка-Бузькому відділенні кредитної спілки "Самопоміч" споживчий кредит. Окрім того, [PERSON], як фізична особа-підприємець, прийнявши в лютому 2008 року [PERSON] на посаду кухаря в кафе "Валентина", всупереч вимог ст.ст. 24, 48 КЗпП України, не укладав із нею трудового договору, не проводив бухгалтерський облік нарахування та виплати їй заробітної плати, а виплачував позивачці заробітну плату в конвертах не в повному обсязі, не проводячи їй офіційного «нарахування заробітної плати та відповідно не проводячи сплати податків та обов'язкових платежів де Пенсійного фонду України та Фондів соціального страхування. У звязку з наведеним, вважає що [PERSON] не мав права взагалі видавати на її імя довідку про доходи, якою в подальшому скористалися зацікавлені в отриманні кредитів особи - [PERSON] і [PERSON] Внаслідок чого [PERSON], як зацікалену особу, яка перебуває в родинних відносинах з третіми особами - [PERSON] та [PERSON], був притягнутий і засуджений за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України, тобто за умисне, шляхом службового підроблення, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також за складання і видачу завідомо неправдивих документів, а також за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, тобто за грубе порушення законодавства про працю. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою,не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із наданої суду кримінальної справи відносно [PERSON] за ст..ст.366 ч.1.,172 ч.1 КК України , вирок Кам»янка-Бузького районного суду від 07.05.2009 року відносно засудженого [PERSON] засудженого за ст.ст.366 ч.1.,172 ч.1 КК України не оскаржувався та набрав законної сили . Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України при вичерпному переліку. При цьому, відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочини можуть бути дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 8 [PERSON] України, [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Згідно статті 19 [PERSON] України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до вимог ст.215 ч.1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. І такі усі умови були дотриманні з урахуванням вищенаведеного. Згідно ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. А тому, суд враховуючи вище перелічені обставини приходить до висновку що позовну вимогу позивача [PERSON] про визнання недійсним договору поруки №2203-2708/1 від 05.08.2008 року укладений між [PERSON] та ВАТ "Ощадний банк України" в особі Кам"янка-Бузької філії- відділення №6327 з другої сторони, а також [PERSON] з третьої сторони, як такий до якого подано довідку, яка видана фізичною особою-підприємцем [PERSON] на ім"я [PERSON] неправдивими та недостовірними відомостями про період роботи та про розмір заробітної плати в фізичної особи-підприємця [PERSON] слід задоволити. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди із третіх осіб в розмірі 5\~000 , 00 грн. суд приходить до висновку про відмову у задоволенні такої вимоги. Відповідно до ст.216 ч.2 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач в позові просить стягнути із третіх осіб моральні збитки в розмірі 5\~000,00 грн. однак під час розгляду справи позивач [PERSON] жодного разу не просила та не довела факту заподіяння їй моральної шкоди. Що ж стосується зустрічного позову, то суд приходить до висновку, що такий слід задоволити частково . Оскільки кредит було надано позичальнику [PERSON] під забезпечення двох фізичних осіб поручителів, враховуючи те, що поручителі (у відповідності до умов діючих договорів поруки) несуть зобов»язання з позичальником до повного погашення боргу по кредиту, відповідають по зобов»язаннях за вищевказаним Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Позивач за зустрічним позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» просить суд стягнути із поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитну заборгованість за договором кредиту №2203-2708 від 05.08.2008 року, позичальником по якому виступає [PERSON] у розмірі 18\~710 грн. 62 коп. та стягнути з поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитну заборгованість за договором кредиту №2203-2708 від 05.08.2008 року, позичальником по якому виступає [PERSON] у розмірі 18\~710 грн. 62 коп. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом договір поруки №2203-2708/1 від 05.08.2008 року укладений між [PERSON] та ВАТ "Ощадний банк України" в особі Кам"янка-Бузької філії- відділення №6327 з другої сторони, а також [PERSON] з третьої сторони, як такий до якого подано довідку, яка видана фізичною особою-підприємцем [PERSON] на ім"я [PERSON] з неправдивими та недостовірними відомостями про період роботи та про розмір заробітної плати в фізичної особи-підприємця [PERSON] визнано недійсним , а відтак відсутні підстави для задоволення зустрічного позову в частині стягнення коштів за договором поруки із [PERSON] Відповідно до ст.129 [PERSON] України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Так як договір поруки №2203-2708/2 від 05.08.2008 року укладений між [PERSON] та ВАТ "Ощадний банк України" в особі Кам"янка-Бузької філії- відділення №6327 з другої сторони, а також [PERSON] з третьої сторони, як такий до якого подано довідку, яка видана фізичною особою-підприємцем [PERSON] на ім"я [PERSON] з неправдивими та недостовірними відомостями про період роботи та про розмір заробітної плати в фізичної особи-підприємця [PERSON] не оскаржувався та є дійсним , суд приходить до висновку що слід стягнути з поручителя [PERSON] (зареєстрованої [INFO], індивідуальний ідентифікаціний код [NUMBER]) на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії-Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" кредитної заборгованості за договором кредиту №2203-2708 від 05.08.2008 року позичальником по якому виступає [PERSON] в розмірі 18 710 грн. 62 коп. з яких : залишок прострочених платежів по кредиту - 9600,74 грн. , сума нарахованої пені по кредиту - 7133,19 грн., сума нарахованої пені по відсотках - 1517,13 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту - 459,43 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та часткового задоволення зустрічного позову ВАТ «Ощадний банк України». Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог.

Outcome: approved