Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 21.09.2017 року між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] договору № 557/1 про надання фінансової допомоги та додаткової угоди до договору № 557/1 про надання фінансової допомоги від 21.09.2017 року, укладеної 07.05.2018 року між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] , позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу на загальну суму 43021,00 грн., зобов`язавшись звертати майнові вимоги до працівника по вказаному договору лише у разі припинення (розірвання трудових правовідносин між роботодавцем та працівником, не залежно від причин такого припинення (розірвання). Наказом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №804-К від 11.11.2019 р., [PERSON] було звільнено з посади провідного юрисконсульта відділу загально-правової допомоги юридичного управління ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за угодою сторін з 12 листопада 2019 р. В зв`язку з припиненням трудових відносин з [PERSON] , у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» виникло право передбачене п.3.5 договору на звернення майнової вимоги до колишнього працівника на умовах визначених п.5.1 договору про надання фінансової допомоги від 21.09.2017 р. №557/1, а у [PERSON] обов`язок відповідно до п. 5. 1. Договору, у відповідності до якого, у разі припинення (розірвання) трудових правовідносин між роботодавцем та працівником, не залежно від причин такого припинення (розірвання), протягом 5 (п`яти) календарних років з дня укладення цього договору, працівник зобов`язаний повернути роботодавцю всю суму фактично наданої по цьому договору фінансової допомоги. Однак, станом на 27.12.2019 року відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів в сумі 43 021,00 грн. (сорок три тисячі двадцять одну гривню 00 копійок) фінансової допомоги по Договору не виконано, кошти по договору позивачу не повернуто., що є порушенням п. 5.4 договору. Відповідно до норм ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення працівником зобов`язань визначених п.5.1., 5.3 договору, працівник зобов`язаний сплатити роботодавцю пеню, яка дорівнює подвійній обліковій ставці визначеній НБУ та діючій у період прострочення від суми несвоєчасно повернутих коштів за весь період прострочення. А тому просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованість в розмірі 44 266,25 грн., з яких: 43 021,00 грн. - фінансової допомоги, 1245,25 грн. - сума нарахованих штрафних санкцій (43,02 грн. - індекс інфляції, 106,08 грн. - 3% річних, 1096,15 грн. - подвійна ставка НБУ), а також 1921,00 грн. сплаченого ПрАТ «Закарпаттяобленерго» судового збору за подання позовної заяви. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги в частині нарахованих штрафних санкцій та просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованість у розмірі 50420,63 (п"ятдесят тисяч чотириста двадцять грн. 63 коп.) грн., з яких: 43021,00 грн. - фінансова допомога, 1290,63 грн. - 3% річних, 1204,59 грн. - інфляційні втрати за весь час прострочення заборгованості, 4904,41 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення, а також 2102,00 грн. сплаченого ПрАТ «Закарпаттяобленерго» судового збору за подання позовної заяви. Також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позові. Також, з посиланням на тривалий розгляд справи та неявки в судове засідання позивача та його представника, заперечила щодо заочного рішення. Просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник відповідача у судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З метою не порушення строків розгляду справи суд відмовляє в задоволенні чергового клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для підготовки правової позиції та уважає , що представнику відповідача надавалося достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки правової позиції по справі, враховуючи те , що договір про надання правової допомоги між [PERSON] та позивачем укладено 04.12.2020 року , що убачається з ордеру про надання правничої допомоги, який представник відповідача долучив до клопотання про відкладення розгляду справи від 07.12.2020 року. За змістом статті 280 ЦПК України суд не може ухвалити заочне рішення у справі у разі якщо позивач заперечує проти такого вирішення справи, а тому враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судові засідання не з"являється, відзиву на позов не надав, а позивач заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд уважає, що відсутні підстави для ухвалення заочного рішення у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року між приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансової допомоги №557/1 від 21.09.2017 р. (далі по тексту - Договір). Згідно п.1.1. зазначеного договору, роботодавець надає працівнику поворотну фінансову допомогу в сумі 41 452,00 грн. (сорок одна тисяча чотириста п`ятдесят дві грн.00 коп.). працівник зобов`язується отримати таку суму фінансової допомоги та використати її для цілей визначених в п.1.2 договору. Працівник зобов`язувався отримати таку суму фінансової допомоги зазначену в пункті 1.1 договору для підвищення свого професійного рівня, здобуття додаткових знань та навичок у професії, проходження навчань, стажувань, курсів тощо, а також для інших цілей на розсуд працівника. У відповідності до п.2.1 договору, фінансова допомога надається працівнику в готівковій або в безготівковій формі: 2.1.1. шляхом перерахування 4 041,60 грн. (чотири тисячі сорок одна гривня 60 копійок) на рахунок № [NUMBER] у АТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805, одержувач - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області, ідентифікаційний код одержувача 37784267, призначення платежу - за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), плата за складання кваліфікаційного іспиту, 80 % від встановленого розміру; 2.1.2. шляхом перерахування 1 010,40 грн. (одна тисяча десять гривень 40 коп.) на рахунок № [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, одержувач - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ідентифікаційний код одержувача - 26080214, призначення платежу - за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), плата за складання кваліфікаційного іспиту, 20% від встановлено розміру; 2.1.3. шляхом видачі 26 800,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з каси роботодавця; 2.1.4. шляхом перерахування 1 920,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень 00 копійок) на рахунок № [NUMBER] у відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, одержувач - Рада адвокатів Закарпатської області, ідентифікаційний код одержувача - 38533335,призначення платежу - за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), внесок за проходження стажування, 20 % від встановленого розміру; 2.1.5. шляхом перерахування 960,00 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) на рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854, одержувач - Національна асоціація адвокатів України, ідентифікаційний код одержувача - 38488439, призначення платежу - за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), внесок на проходження стажування, 10 % від встановлено розміру; 2.1.6. шляхом перерахування або видачі з каси роботодавця 6 720,00 грн. (шість тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок), адвокату, визначеному для проходження стажування, призначення платежу - за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), внесок на проходження стажування, 70 % від встановлено розміру. Відповідно до п. 3.1., п. 3.2., п. 3.3. договору, працівник зобов`язувався сумлінно та добросовісно виконувати свої зобов`язання за цим договором, дотримуватись умов інших договорів чи інших правочинів, укладених ним з роботодавцем до укладення цього договору та/або тих, що можуть бути укладені між сторонами після укладення цього договору (трудових договорів або контрактів, цивільно-правових, тощо), повернути суму фінансової допомоги у строки та у випадку визначеному цим договором. Згідно з п. 3.5. договору, роботодавець зобов`язується звертати майнові вимоги до працівника по цьому Договору лише за умови настання умов, визначених п. 5.1. цього договору. Відповідно до п. 5.1. договору, у разі припинення (розірвання) трудових правовідносин між роботодавцем та працівником, не залежно від причин такого припинення (розірвання), протягом 5 (п`яти) календарних років з дня укладення цього договору, працівник зобов`язаний повернути роботодавцю всю суму фактично наданої по цьому договору фінансової допомоги. У відповідності до п.3.4 договору роботодавець зобов`язується надати працівнику фінансову допомогу та всебічно сприяти працівнику у виконанні ним своїх зобов`язань щодо досягнення мети, визначено в пункті 1.2 договору. Також судом встановлено, що на виконання умов договору ПрАТ «Закарпаттяобленерго»: - згідно платіжного доручення №4050 від 27.09.2017 р. перераховано ЗО КДКА кошти в сумі 4 041,60 грн. (чотири тисячі сорок одна грн. 60 коп.); - згідно платіжного доручення №4051 від 27.09.2017 р. перераховано Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури кошти в сумі 1 010,40 грн. (одна тисяча десять грн. 40 коп.)грн.; - згідно видаткового касового ордеру від 28.09.2017 р. [PERSON] видано готівкою кошти в сумі 26 800,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот грн. 00 коп.) грн. 07 травня 2018 р. між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №557/1 про надання фінансової допомоги від 21.09.2017 р., у відповідності до якої сторони домовилися збільшити суму поворотної фінансової допомоги, передбаченої п.1.1 договору на 1 569,00 грн. (одну тисячу п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 00 коп.) у зв`язку з чим змінено наступні умови договору: Пункт 1. 1 договору викладено в наступній редакції: «Роботодавець надає працівнику поворотну фінансову допомогу в сумі 43 021,00 (сорок три тисячі двадцять одна гривня 00 копійок). Працівник зобов`язується отримати таку суму фінансової допомоги та використати її для цілей визначених в пункті 1.2 договору». П.п. п.п. 2.1.4 - 2.1.6 п. 2.1. договору викладено в наступній редакції: П.п. 2.1.4 «шляхом перерахування 2 233,80 грн. (дві тисячі двісті тридцять три гривні 00 копійок) на рахунок [NUMBER] у відділенні АТ «Райффайзен Банк аваль», МФО 380805, одержувач - Рада адвокатів Закарпатської області, ідентифікаційний код одержувача - 38533335, призначення платежу - 20% внеску за проходження стажування [PERSON] »; П.п. 2.1.5 «шляхом перерахування 1 116,90 грн. (одна тисяча сто шістнадцять гривень 90 коп.) на рахунок [NUMBER] в АТ «ПроКредит Банк», МФО 320984, одержувач - Національна асоціація адвокатів України, ідентифікаційний код одержувача - 38488439, призначення платежу - 10% внеску за проходження стажування [PERSON] »; П.п.2.1.6: «шляхом видачі з каси роботодавця 7 818,30 грн. (сім тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 30 копійок) для оплати 70 % внеску за проходження стажування працівника адвокату - керівнику стажування [PERSON] , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/622 від 03.12.2008 р., видану Закарпатською обласною КДКА». На виконання умов вищезазначеної додаткової угоди до договору №557/1 про надання фінансової допомоги від 21.09.2017 р., ПрАТ «Закарпаттяобленерго»: - згідно платіжного доручення №4513 від 07.05.2018 р. перераховано Національній асоціації адвокатів України грошові кошти в сумі 1 116,90 грн. (одна тисяча сто шістнадцять гривень 90 копійок) грн.; - згідно платіжного доручення №4512 від 07.05.2018 р. перераховано Раді адвокатів Закарпатської області грошові кошти в сумі 2 233,80 грн. (дві тисячі двісті тридцять три гривні 80 копійок) грн..; - згідно видаткового касового ордера від 08.05.2018 року та службової записки [PERSON] від 07.05.2018 р. видано [PERSON] з каси ПрАТ «Закарпаттяобленерго» кошти в сумі 7 818,30 грн. (сім тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 30 копійок) . Наказом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №804-К від 11.11.2019 р., [PERSON] було звільнено з посади провідного юрисконсульта відділу загально-правової допомоги юридичного управління ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за угодою сторін з 12 листопада 2019 р. Тобто, з 12.11.2019 року між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] було розірвано трудові відносини за угодою сторін згідно наказу товариства № 804-К від 11.11.2019 року. В зв`язку з припиненням трудових відносин з [PERSON] , у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» виникло право передбачене п.3.5 договору на звернення майнової вимоги до колишнього працівника на умовах визначених п.5.1 договору про надання фінансової допомоги від 21.09.2017 р. №557/1, а у [PERSON] обов`язок відповідно до п. 5. 1. Договору, у відповідності до якого, у разі припинення (розірвання) трудових правовідносин між роботодавцем та працівником, не залежно від причин такого припинення (розірвання), протягом 5 (п`яти) календарних років з дня укладення цього договору, працівник зобов`язаний повернути роботодавцю всю суму фактично наданої по цьому договору фінансової допомоги. Відповідно до умов договору, повернення сум грошової допомоги у передбачених пунктом 5.1. Договору випадках здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником (видачі наказу про звільнення працівника або рішення суду про розірвання трудового договору, в залежності від того, ява подія настане раніше) (пп. 5.4. п. 5 Договору), тобто до 27.11.2019 року. Однак, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів в сумі 43 021,00 грн. (сорок три тисячі двадцять одну гривню 00 копійок) фінансової допомоги по Договору не виконано, кошти по договору позивачу не повернуто. Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором про надання фінансової допомоги № 557/1 від 21.09.2017 р. щодо повернення суми 43 021,00 грн. фінансової допомоги. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір поворотної фінансової допомоги з правової позиції є договором позики, що підтверджується в тому числі і листами ДФСУ від 12.03.2016 р. № 5314/6/99-99-19-02-02-15, від 18.04.2016 р. № 8645/6/99-99-19-02-02-15, від 25.01.2017 р. № 1420/6/99-99-13-02-03-15, від 03.04.2017 р. № 6839/6/99-99-13-02-03-15). Відповідно до норм ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до норм ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно п. 4.2 договору сторони погодили, що у разі порушення працівником зобов`язань визначених п. 5.1, 5.3 працівник зобов`язаний сплатити Роботодавцю пеню, яка дорівнює подвійній обліковій ставці визначеній НБУ та діючій у період прострочення від суми несвоєчасно прострочених коштів за весь період прострочення. Відповідно до норм ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що трудові відносини між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] припинено до закінчення п`ятирічного строку з дня укладення договору, що, відповідно до пунктів 5.1 та 4.2 договору, є підставою для повернення отриманої фінансової допомоги, сплати пені, а також інфляційних втрат та 3% річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 50420,63 (п"ятдесят тисяч чотириста двадцять грн. 63 коп.) грн., з яких: 43021,00 грн. - фінансова допомога, 1290,63 грн. - 3% річних, 1204,59 грн. - інфляційні втрати за весь час прострочення заборгованості, 4904,41 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача . Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: витяг з договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 року № 38 та додаток № 101 до договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 року № 38, акт № 121/21 про надання правової допомоги від 28.01.2021 року, згідно з яким сторони засвідчили, факт надання послуг відповідно до положень договору в повному обсязі та належної якості та встановили, що розмір винагороди за надання послуг правового характеру становить 7000,00 грн., рахунок № 102 від 07.02.2020 року та платіжне доручення № 1075 від 11.02.2020 року. Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст. ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно приписів ч.4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з мотивів не співмірності витрат. А тому огляду на вищезазначене, суд уважає обґрунтованими та доведеними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved