Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, мотивуючи свої вимоги тим, що із відповідачем по справі [PERSON] з 15 березня 2007 року він перебував у шлюбі і під час їх спільного проживання у них народився син [PERSON]. 27.07.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу син залишився жити із матір"ю, а у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, відповідач почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні позивача із сином. Останній неодноразово звертався до служби у справах дітей Хмільницької РДА, представники служби проводили бесіди з відповідачем, однак остання продовжує чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, що стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задоволити, посилаючись на обставини, що містяться в позові. Крім того додав, що відповідач не дозволяє йому бачити сина. чинить різні перешкоди. Він же, намагається якомога більше уваги приділяти сину, купує йому необхідні речі, цікавиться його успіхами у школі. Крім того, він щомісячно на утримання дитини виплачує аліменти. має постійну роботу, позитивно характеризується, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення його вимог. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що спілкуватись батьку з дитиною дозволяла, але на її думку, позивач настроює дитину проти неї. Також вказала, що позивач сам не бажає бачити дитину за місцем його проживання, а приходить лише до школи. Підтвердила, що позивач матеріально підтримує дитину та не заперечила щодо можливості спілкування батька з дитиною в порядку встановленому рішенням Хмільницької РДА. Представник Служби у справах дітей Хмільницької райдержадміністрації Костюк О.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову на умовах зазначених у рішенні Хмільницької РДА. Вказала, що Службою проводилась бесіда з відповідачем під час якої вона чітко не змогла надати відповідь щодо вчинення перешкод у спілкуванні батька з сином. Вказала, що дитина хоче бачити біля себе обох батьків. Судом встановлено, наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 27.07.2017 року було розірвано (копія на а.с.8, зворот). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с.7.) Згідно довідки навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" с. Сьомаки, на протязі 2017-2018 навчального року батько учня 4-го класу [PERSON] періодично, раз в 2-3 місяці, відвідував навчальний заклад, придбав для свого сина все необхідне для навчання обладнання та новорічний костюм, здійснював оплату перегляду ним театральних вистав, планетарію, подарунків дівчатам класу на 8 березня. Постійно проявляє інтерес до навчання своєї дитини (копія на а.с. 9). Товарним чеком від 18 серпня 2017 року підтверджується придбання канцелярських приладь (копія на а.с. 10). Згідно довідок Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 29.01.2018 року та ТОВ ТД "Дніпро" № 12 від 24.05.2018 року, позивач [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи та проживання (копії на а.с. 11, 13). На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( копія на а.с.11). Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей Хмільницької РДА, представники служби проводили бесіди з відповідачем (а.с. 14), однак остання продовжує чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з сином. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. «Спілкування» та «виховання» взаємопов'язані між собою поняття. Спілкування впливає на процес виховання, а виховання здійснюється через спілкування з дітьми шляхом прямих контактів, листуванням, за допомогою телефонного зв'язку. Суд визначає способи участі у вихованні дитини, місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Положеннями ч. 5 ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно рішення Хмільницької райдержадміністрації/органу опіки та піклування від 19.11.2018 року № 670, врахувавши думку батька, матері та побажання дитини, встановлено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні сина: двічі на місяць безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь-яких осіб у період навчального року з п"ятниці 15.00 год. до неділі 15.00 год.; безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь-яких інших осіб у період осінніх, зимніх, весняних канікул на термін 4 дні в години погоджені з матір"ю; щороку на протязі 30 днів в літній період (в роздріб) безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі матері дитини та інших осіб; щороку 18 лютого у період часу з 10.00 год. до 20.00 год., безперешкодно приймати участь у спільному святкуванні дня народження дитини або надання дитини для святкування без участі матері. При організації зустріч обом батькам брати до уваги стан здоров»я та бажання дитини та інші обставини, які мають істотне значення. Вказаним рішенням встановлено обов»язки матері повідомляти позивача про погіршення стану здоров»я дитини, за два дні до зустрічі з сином повідомляти про зміни фактичного місця навчання дитини, проживання, перебування, не чинити перешкоди у спілкуванні сина з батьком засобами телефонного зв»язку (а.с. 37, зворот). Так матеріалами справи, поясненнями сторін дійсно підтверджено створення матір»ю перешкод у спілкуванні позивача із сином, але однією із вимог позивача є зобов»язання відповідача дозволяти безперешкодно зустрічатися із сином під час хвороби чи погіршення стану здоров»я дитини, однак, суд вважає, що за наявності хвороби дитини чи погіршення її стану здоров"я побачення батька з останнім за його місцем проживання буде недоцільним. а тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з вдповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved