Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що її син [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , 1999 року народження. В 2004 році вони розлучилися , а дитина спочатку проживала з бабусею [PERSON] , а останні чотири роки та з позивачем. Мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого сина , а батько взагалі не турбується про дитину , вихованням не займається , матеріально не утримує , долею дитини не цікавиться. Прохала позбавити батьківських прав відповідача та стягнути аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав, прохав задовольнити. Представник третьої особи за дорученням у відкритому судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, прохав задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з квітня 1999 року по серпень 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Краснокутського РУЮ Харківської області від 25.09.2007 року, батьками дитини являються [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 14.05.2015 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON] . Відповідно до довідки Краснокутської селищної ради від 01.03.2016 року ,[PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON]. Як вбачається з акту обстеження житлових та матеріально - побутових умов від 24.02.2016 року , складений в присутності депутата Краснокутської селищної ради та сусідів, умови проживання в квартирі [ADDRESS] задовільні, відповідають санітарно-гігієничним нормам, створені всі умови для проживання дитини. Для дитини віділена окрема кімната, одягом взуттям та предметами гігієни дитина забезпечена . Вихованням дитини займається бабуся [PERSON] та для дитини створені всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні , що вона проживає по-сусідству з позивачем і підтвердила, що дитина мешкає на протязі 4 років у бабусі [PERSON] Батька дитини за вказаний період вона не бачила . Вихованням та утриманням дитини займається бабуся. Відповідно до характеристики директора Краснокутського професійного аграрного ліцею, [PERSON] навчається в ліцеї з вересня 2014 року , за час навчання зарекомендував себе з позитивної сторони , до поставлених завдань ставиться відповідально , бере активну участь в художній самодіяльності , програму теоретичної та практичної підготовки виконує на достатньому рівні, має багато друзів , підтримує дружні стосунки. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила суду , що вона працює в Краснокутському професійному ліцеї соціальним педагогом та підтвердила , що дійсно [PERSON] є учнем ліцею , батьки долею дитини не цікавляться , дитина проживає у бабусі , яка займається його вихованням та утриманням. Про те, що дитина проживає з бабусею , яка займається всебічним розвитком та вихованням дитини , свідчить і довідка директора Краснокутського професійного аграрного ліцею. Як пояснив в судовому засіданні свідок [PERSON] , що дійсно він з моменту народження проживає у своїх бабусь , останні чотири роки він мешкає у бабусі [PERSON],яка займається його вихованням та утриманням. Батько турботи до нього не проявляє, мешкає окремо , з ним не спілкується , матеріальної допомоги не надає. Висновком №5 комісії з питань захисту прав дитини Краснокутської РДА від 24.02.2016 року , вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , так як піклуванням та вихованням дитини він не займається, життям і здоров»ям не цікавиться , матеріальної допомоги не надає . Відповідно до наказу управління МВС України в Полтавський області від 06.06.2012 року , [PERSON] звільнений з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Крім того, відповідач зареєстрований у [PERSON] в смт.Краснокутськ , але не проживає. Статтею 1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав. В силу п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами , внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позивач просив позбавити відповідача батьківських прав на підставі ч.1 п.2 ст. 164 СК, яка передбачає ухиляння від виконання батьківських обов»язків. Суду достатньо надано доказів позивачем на підтвердження того, що батько ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну, винну поведінку матері або батька. Ухилення від виконання юридичного обов»язку - завжди є актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Хлопчик з дня його народження опікувався бабусею , що між тим, не обмежувало права батька дитини брати участь у вихованні сина та права на особисте спілкування з ним, а також обов»язку утримувати його. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку ,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо свого сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини , його навчання , не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами про стягнення аліментів у нього немає. Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), закріплює, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача та та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду аліменти у вказаному розмірі будуть достатні для забезпечення потреб неповнолітньої дитини в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо, а також не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів.

Outcome: approved