Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

\~ \~ Позивач [PERSON] акціонерне товариство ВТБ Банк, в особі свого представника [PERSON] за довіреністю № 428/11.5.2 від 16.08. 2012 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № R53100316592В від 20.08. 2012 року у сумі 63 501 грн. 51 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] 20.08.2012 року укладено договір №R53100316592В, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 45\~ 000 грн. на споживчі потреби, а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит до 20.08.2015 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 34,5% річних. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №57593 від 20.08.2012 року. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON], умов кредитного договору від 20.08.2012 року, а саме порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діє за довіреністю НАО 739736 від 25.09. 2015 року ( а.с. 105) пояснила в судовому засіданні, що у зв"язку з одруженням, її донька змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Разом з тим, у зв"язку з тяжкою хворобою та тривалим лікуванням, згодом після народження дитини та знаходженням у декретній відпустці вчасно не погасила кредитну заборгованість, однак не заперечує проти стягнення заборгованості, просила зменшити на 99% розмір неустойки ( штрафів, пені) до 168 грн. 66 коп., простроченої заборгованості за процентами у сумі 9 699 грн. 40 коп. та поточної заборгованості за кредитом у суммі 36 936 грн. 21 коп., а також просить розстрочити стягнення боргу строком на один рік чи встановити спосіб і порядок виконання згідно ст. 217 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представник відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] 20.08.2012 року укладено договір №R53100316592В, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 45\~ 000 грн. на споживчі потреби, а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит до 20.08.2015 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 34,5% річних (а.с.4-10). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 45\~ 000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером №57593 від 20.08.2013 року (а.с.15). Як встановлено у судовому засіданні відповідачка [PERSON] 02.10.2013 року у зв"язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [PERSON] 1-БК № 228014 від 02. 10. 2013 року ( а.с. 74) та ксерокопією паспорту громадянки України від 30.11. 2013 року ( а.с. 73). Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим заборгувала позивачу станом на 08.07.2013 року кошти у сумі 63\~ 501 грн. 51 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 6903 грн. 78 коп., поточної заборгованості за кредитом у сумі 36\~ 936 грн. 21 коп., суми 3% річних за порушення зобовязань щодо повернення кредиту у сумі 63 грн. 43 коп., інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту у сумі 9 грн. 70 коп., простроченої заборгованості за процентами у сумі 9699 грн. 40 коп., суми 3% річних за порушення зобовязань щодо повернення процентів у сумі 89 грн. 98 коп., інфляційних витрат за порушення зобовязань щодо сплати процентів у сумі 13 грн. 35 коп., заборгованості за процентами за період з 28.06.2013 року по 08.07.2013 року у сумі 452 грн. 31 коп., пені, нарахованої у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу у сумі 9333 грн. 34 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с. 16-19), яка перевірена судом. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що період нарахування пені перевищує один рік, проте відповідачкою під час розгляду справи судом не було подано заяву про застосування позовної давності, тому суд\~не має правових підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені. Разом з тим, розмір пені не перевищує розмір заборгованості за кредитним договором , оскільки прострочена до повернення сума Кредиту становить 43 839( сорок три тисячі вісімсот тридцять дев"ять) гривень 99 копійок , а пеня за несвоєчасне погашення кредиту позивач зазначив 9333 ( дев"ять тисяч триста тридцять три ) гривні 34 копійки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені за кредитним договором у сумі 9333 ( дев"ять тисяч триста тридцять три ) гривні 34 копійки при заборгованості у розмірі\~ 43 839( сорок три тисячі вісімсот тридцять дев"ять) гривень 99 копійок . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 3\~статті 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки, зазначена пеня позивачем не перевищує розмір заборгованості за кредитним договором , тому суд за клопотання відповідачки не вбачає підстав для зменшення розміру пені до 168 грн. 66 копійок Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання . Отже, судом встановлено факт невиконання відповідачкою \~умов \~договору, що є порушенням прав позивача при \~неповерненні \~наданих \~в кредит коштів, а тому з відповідачки \~ [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» сума \~заборгованості \~в розмірі - 63 501 ( шістдесят три тисячі п"ятсот одна ) гривня 51 копійка. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, представником відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Водночас, як встановлено у судовому засіданні, відповідачка продовжує лікування тяжкої хвороби та на даний час знаходиться у декретній відпустці, що підтверджується медичними виписками з інституту ендокринології, наукового центру радіаційної медицини, діагностичного центру КМКЛ № 1 ( а.с. 68- 73; 82) та свідоцтвом про народження доньки 24.07. 2015 року ( а.с. 97-98) , у зв"язку з вищезазначених причин не могла повертати вчасно кредит, а тому суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідачки, застосувавши ст. 217 ЦПК України надавши відповідачці [PERSON] відстрочку виконання стягнення боргу за кредитним договором № R53100316592В від 20.08. 2012 року у сумі 63\~ 501 ( шістдесят три тисячі п"ятсот одна ) гривня 51 копійка, строком на один рік. Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved