Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивувала тим, що 10.05.2015р. в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області померла її баба [PERSON], після смерті якої до успадкування залишилася земельна ділянка площею 2.76 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Згідно заповіту від 03.07.2000 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON]. На момент смерті [PERSON] заявник проживала без реєстрації разом із нею, оскільки баба потребувала постійного стороннього догляду, однак прийняти спадщину за заповітом у нотаріальному порядку заявник не може через розбіжність місця реєстрації та дійсного місця її проживання на час смерті [PERSON] Крім того, прийняття спадщини у нотаріальному порядку також є неможливим і через те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 02 квітня 2001 року виданий на імя "Гаврилюк Степаниди Микитівни", в той час як у свідоцтві про смерть зазначено "Гаврилюк Степанина Микитівна". В зв'язку з викладеним, у заявниці виникла необхідність встановлення факту спільного проживання без реєстрації разом із спадкодавцем та факт належності правовстановлюючого документу. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Заінтересована особа проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 2661 від 12.07.2017 року вбачається, що на момент смерті [PERSON] із нею проживала разом в [INFO], [PERSON], однак проживала без реєстрації. 10.05.2015 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 325156, виданим виконавчим комітетом Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 13 травня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.76 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області згідно ВН від 02 квітня 2001 року. Факт належності державного акту на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON] в дійсності належав [PERSON] підтверджується місцем смерті [PERSON] (с. Пагурці Хмільницького району) яке співпадає із місцезнаходженням земельної ділянки (Уланівська сільська рада Хмільницького району), та збігом прізвища та імені по-батькові [PERSON], які зазначені в державному акті на право приватної власності на землю серії ВН від 02 квітня 2001 року, ідентичними з іншими правовстановлюючими документами. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як видно з матеріалів справи факт проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був підтверджений через відсутність реєстрації проживання заявника, хоча в дійсності вона проживала з бабою в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області без реєстрації. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час його смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження, тому заява підлягає до задоволення. На підставі ст. 1268, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved