Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.05.2008 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ\~«ПриватБанк» є\~правонаступником прав\~та обовязків\~ЗАТ КБ\~«ПриватБанк». Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/,\~складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16894,95 грн. за кредитним договором № б/н від 08.05.2008 року. Ухвалою суду від 13.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 05.07.2018 року без виклику сторін. Відповідач, не погодившись із вказаними позовними вимогами через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що отримавши ухвалу суду та матеріали справи про стягнення з нього заборгованості виявив, що надані суду ПАТ КБ «ПриватБанк» докази його не стосуються, а саме заява позичальника щодо надання кредиту надана та підписана [PERSON]. Також відповідач зазначив, що 04.07.2018 року він звернувся до відділення ПриватБанку, щоб банк надав йому докази на підтвердження того, що він є божником, однак отримав відповідь, що його прізвище по базі не висвітлюється. На підставі викладено просив взяти до уваги цей факт. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст.627 ЦК України. Судом встановлено, що до матеріалів справи позивачем надано копію заяви від 08 травня 2008 року на [PERSON], з яким був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, підпис [PERSON] на заяві від 08.05.2008 року свідчить про те, що останній ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява в сукупності з Правилами, Тарифами банку про умови кредитування є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів укладання саме з відповідачем [PERSON] кредитного договору від 08 травня 2008 року та отримання ним кредиту в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, сам відповідач у поданій до суду заяві заперечував факт наявності у нього волевиявлення на укладання кредитного договору від 08 травня 2008 року та отримання ним кредиту в розмірі 500,00 грн. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню, оскільки факт укладання кредитного договору від 08 травня 2008 року саме з відповідачем [PERSON] не підтверджений належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed