Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач 03.07.2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позову зазначив, що 16.09.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 5/2013-93, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 137421,0 грн зі строком повернення грошових коштів до 16.09.2020 р. із сплатою процентів у розмірі 0,01 річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір застави № 5/2013-93/S-1 від 16.09.2013 р., згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - FORD, модель - FOCUS, тип - легковий сєдан, 2013 року випуску, колір - коричневий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі(кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАЇ 1401 від 14.09.2013 р. 22.06.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором та Договором застави. 29.01.2019 р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором та Договором застави. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість у загальному розмірі 170899,18 грн., що складається з: 117619,46 грн. - загальна заборгованість за кредитом, 53279,72 грн. - 3 % річних та індекс інфляції. Просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 170899 (сто сімдесят тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за Кредитним договором № 5/2013-93 від 16.09.2013 р. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки - FORD, модель - FOCUS, тип - легковий сєдан, 2013 року випуску, колір - коричневий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі(кузова, рами) [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м.Києві, наділивши ТОВ «ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зобов`язати [PERSON] передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки - FORD, модель - FOCUS, тип - легковий сєдан, 2013 року випуску, колір - коричневий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі(кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАІ 1401 від 14 вересня 2013 року, з комплектом ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Стягнуи з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 2563,49 грн. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Відповідно положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Судом встановлено, що 16.09.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 5/2013-93, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 137421,0 грн зі строком повернення грошових коштів до 16.09.2020 р. із сплатою процентів у розмірі 0,01 річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір застави № 5/2013-93/S-1 від 16.09.2013 р., згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб. [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 589 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Якщо перший аукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон. Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків по відношенню до початкової ціни попереднього аукціону. Якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором. Згідно з п.5.7 Договору застави, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків: порушення позичальником будь-якого зобов`язання за Кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені Кредитним договором; порушення заставодавцем будь-якого зобов`язання за цим Договором; вчинення заставодавцем дій, спрямованих на виникнення інших обтяжень предмету застави на користь третіх осіб в будь-який спосіб; вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості предмету застави або його припинення; у випадку смерті та/або визнання безвісно відсутнім заставодавця в порядку, встановленому чинним законодавством України; якщо інша, ніж заставодержатель, особа набула право на Предмет застави. Відповідно до п.5.8 Договору застави, заставодержатель має право здійснити реалізацію Предмета застави або набути право власності на Предмет застави у разі невиконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором та/або порушення справи про банкрутство заставодавця. П.5.9 передбачено, що право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов Кредитного договору заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строків, зазначених в Кредитному договорі, а позичальник не виконає зазначене зобов`язання. Згідно п.5.10 звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається у поріядку, визначеному заставодержателем, в т.ч., але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Враховуючи, що в договорі про надання кредиту та застави транспортного засобу вартість предмету застави (транспортного засобу) обумовлена та визначена в сумі 137421,00 гривень, розмір заборгованості за кредитним договором складає 170899,18 гривень, зазначена вимога може бути задоволена заявленим позивачем способом звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2563,49 грн. 28 коп. покласти на відповідача.

Outcome: approved