Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

17.11.2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ\~ ТОВАРИСТВО [PERSON] ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК або [PERSON]) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 11725 грн., з них: 1221,53 грн. заборгованість за кредитом; 6768,95 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2700 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 534,52 грн. (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1218 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.05.2012 року\~ відповідач\~ отримав кредит\~ у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник був зобов'язаний\~погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду У ході судового розгляду, у звязку зі смертю відповідача, судом, за клопотанням позивача, залучено до участі у справі правонаступників [PERSON], [PERSON]. 03.02.2016 року позивач подав уточнену позовну заяву, згідно якої просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість станом на 15.05.2014 року (день смерті [PERSON]В.) за кредитними договором № б/н від 22.05.2012 року у розмірі 3010,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1221,53 грн.; заборгованості за відсотками - 688,56 грн.; заборгованості за комісією 1100 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно довідки Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 24.12.2015 року, на момент смерті боржник проживав разом з [PERSON], [PERSON], тобто дані особи відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки не подали заяву про відмову від неї. У звязку з тим, що ст. 1282 ЦК України встановлено обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, позивач вважав, що з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 3010,09 грн. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не зявився, надав заяву, згідно якої\~ позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не сповістили, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, тому, за згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, тому суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до ПАТ КБ\~ ПРИВАТБАНК\~ із заявою про надання кредиту\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач\~ підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ раges/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України,\~ згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.\~ Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК\~ свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 15.05.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 132 від 17.05.2014 року (а.с.73). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданого Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області від 8.12.2015 року, інформації щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 15.05.2014 року відсутня (а.с.80). Як вбачається з довідки Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 24.12.2015 року, [PERSON], який помер 15.05.2014 року, на момент смерті проживав у [INFO] у будинку своєї матері з матірю - [PERSON], та племінницею - [PERSON] (а.с.88). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, нормами ст. 1282 цього Кодексу встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.12.2015 року щодо наявності у [PERSON] майна - відомості відсутні (а.с.83). Крім того, як вбачається з відповіді Відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області від 21.12.2015 року, згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою та інших примірників державних актів, земельні ділянки за [PERSON] не зареєстровані, окрім того, інформація у Державному земельному кадастрі про зареєстровані земельні ділянки за [PERSON] також відсутня (а.с.87). Будь-яких доказів наявності майна, яке залишилося після смерті [PERSON] позивачем не надано. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Таким чином, відсутні передбачені законом підстави для стягнення заборгованості у розмірі 3010,09 грн. з відповідачів, оскільки відсутній їх обов'язок задовольнити вимоги кредитора через відсутність майна, одержаного у спадщину, відповідної вартості, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню. Питання про судові витрати вирішуються у порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed