Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В квітні 2015 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Територіального управління Держгірпромнагляду України у Київській області та м.Києві (правонаступник - Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області- а,с.62-63) (Відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкей Партнерз» про скасування Акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 23.10.2013р. з [PERSON] (а.с.1-5). У подальшому до участі у справі в якості третьої особи залучено дружину покійного [PERSON] - [PERSON] (а.с.55-56). Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2013 року на об'єкті будівництва адміністративного будинку по вулиці Мельникова у Шевченківському районі м.Києва, де ТОВ «Юкей Партнерз» на підставі договору субпідряду виконувало роботи з виготовлення та монтажу світлопрозорих конструкцій та навісного вентильованого фасаду з граніту, стався нещасний випадок з [PERSON] - внаслідок множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою і шоком, потерпілий помер. Комісією з спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 23.10.2013р. з [PERSON], що була утворена наказом Територіального управління Держгірпромнагляду України по Київській області та м. Києву від 25.10.2013р. № 221-Р, за наслідками розслідування були складені Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Відповідно до зазначених актів нещасний випадок з [PERSON] був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом. Зазначений висновок комісії грунтується на висновку Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві, відповідно до якого трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Позивач не погоджується з висновком комісії, що нещасний випадок з [PERSON] пов'язаний з виробництвом, оскільки відповідно до Акта за формою Н-5 [PERSON] та інших осіб на об'єкт будівництва привів працівник ТОВ «Юкей Пертнерз» [PERSON] До роботи [PERSON] був допущений в.о. начальника дільниці [PERSON], який не мав на це повноважень, без належного оформлення трудового договору з ТОВ «Юкей Партнерз», перевірки знань з питань охорони праці та медичний огляд потерпілий не проходив. Згідно статутних документів ТОВ «Юкей Партнерз» право прийому працівників на роботу і їх звільнення має генеральний директор товариства, окрім того згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку товариства не допускається прийняття на роботу працівників без подання документів зазначених у п.2.3. розділу 2 правил, зокрема, заяви про прийняття на роботу. Водночас, члени комісії генеральний директор ТОВ «Юкей Партнерз» [PERSON] та завідувач сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Лівобережного відділу Управління Фонду у м. Києві [PERSON] не погодились з висновками комісії та ними було висловлено окремі думки до акту за формою Н-5, виходячи з яких, [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юкей Партнерз». Нещасний випадок з [PERSON] стався не у процесі виконання ним своїх трудових обов'язків, а отже не може бути кваліфікований як нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, оскільки на відносини між ТОВ «Юкей Партнерз» та [PERSON] положення чинного законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків не поширюються. Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву було надано суду заперечення проти позовної заяви (а.с.52-53), в яких зазначено, що із зазначеним в позовній заяві не можна погодитись, оскільки при спеціальному розслідуванні нещасного випадку комісія виходила з того, що згідно письмової відповіді інспекції з питань праці від 28.11.2013р. № 26/02-11/2839 отриманої згідно письмового запиту територіального управління Держгірпромнагляду України у Київській області та м. Києва, якою була здійснена перевірка ТОВ «Юкей Партнерз» щодо дотримання законодавства про працю. Під час перевірки директором товариства [PERSON] надано письмове пояснення в якому зазначено, що згідно з дати розпису [PERSON] в журналі з техніки безпеки він працював як підсобний робітник на підприємстві, тобто директор товариства не заперечував той факт, що [PERSON] працював як підсобний робітник, а це означає що йому було визначене робоче місце та підтвердив те, що він був проінструктований з техніки безпеки, а відтак [PERSON] був фактично допущений до роботи, а тому комісією з розслідування нещасного випадку вірно застосовано правові норми передбачені п.п.2 п. 15 зазначеного Порядку. В судовому засіданні 20.01.2016р. представник Позивача - Маляренко С.О. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. ТОВ «Юкей Партнерз» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надав. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві від 25.10.2013р. № 221-Р утворено комісію зі спеціального розслідування за фактом нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 23.10.2013р. з [PERSON], залученим ТОВ «Юкей Партнерз» до робіт на будівництві адміністративного будинку за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 16 (а.с.6). Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23.10.2013р. о 17 год. 50 хв. у товаристві з обмеженою відповідальністю «Юкей Партнерз» (код згідно з ЄДРПОУ 35531450) за формою Н-5, затвердженого Начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м.Києві І.І. Шумелюк 31.12.2014р (а.с.7-11), встановлено, що відповідно до договору підряду від 11.06.2013 № 11/06-13 із замовником ТОВ «Етрекс-Інвест» як субпідрядна організація ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» виконувало роботи з улаштування фасадних конструкцій на об'єкті «Будівництво адміністративного будинку по вул.Мельникова, 16 у Шевченківському районі м.Києва». До виконання робіт на об'єкті було залучено 5 працівників ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ», виконроба [PERSON], який був особою, відповідальною за технічний стан будівельних колисок, та пізніше в.о. начальника дільниці ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» [PERSON] У зв'язку з значними обсягами робіт на об'єкт було залучено додатковий персонал, яких привів [PERSON] (працівник ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ»). Оформлення договорів із залученими особами було доручено керівнику відділу кадрів ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» [PERSON], але договірні документи не були взагалі оформлено. Залучені до робіт на об'єкті особи були забезпечені засобами індивідуального захисту (захисними шоломами, запобіжними поясами). 23.10.2013р. [PERSON] (працював на об'єкті з 17.10.2013) та [PERSON] (працював на об'єкті з 15.10.2013) отримали завдання від в.о. начальника дільниці [PERSON] на переміщення вздовж осі «А» та підготовку до експлуатації будівельної колиски (інв. № 1726) між осями «7»-«8». В цей день на об'єкті до робіт з використанням будівельних колисок було залучено ще двох осіб. До обідньої перерви (12-00) [PERSON] та [PERSON] перемістили будівельну колиску (інв. № 1726), а після обідньої перерви почали приводити колиску у робочий стан. О 17-10 [PERSON] заліз у будівельну колиску (інв. № 1726), почав рух, натягуючи несучий трос, який знизу підтримував [PERSON] Під час підіймання колиски на рівні 2-го поверху один край колиски зачепився за підримувальний трос контактної тролейбусної мережі, який знаходився у зоні підіймання колиски на перетині осей «А» та «8», що призвело до порушення статичної рівноваги розташованої на покрівлі однієї з консолі колиски з послідуючим її перевертанням та розлітанням усіх контрвантажів за межі покрівлі у зоні між будівлею, що зводиться, та існуючою будівлею. В результаті колиска одним краєм повисла на одному несучому тросі (під кутом 70-80°), [PERSON] зісковзнув з колиски донизу не отримавши травм, а [PERSON], який перебував в цей момент під цією колискою, підтримуючи знизу несучий трос будівельної колиски, отримав смертельну травму. Було викликано машину швидкої медичної допомоги та працівників міліції. Смерть [PERSON] настала внаслідок множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою і шоком (Висновок експерта № 3088 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 24.10.2013р.). Під час судово-токсикологічного дослідження крові [PERSON] не виявлено етилового спирту (протокол від 04.12.2014р. допиту судово-медичного експерта [PERSON] слідчим Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Гульоватим А.І.). Відповідно до Висновку експерта №3088, оформленого судово-медичним експертом [PERSON] «Дані ушкодження спричинені тупими предметами. Характер та їх розташування, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, ознаки струсу тіла свідчать про падіння [PERSON] з висоти, з приземленням на голову в правій половині волосистої частини, з подальший контактом з тупим предметом площини ґрунту і місці падіння - правим надпліччям, правим боком, із згинанням тулуба, та лівою рукою». Відповідно до протоколу від 04.12.2014 допиту слідчим Шевченківського РУГУ МВС України в м.Києві Гульоватим А.І. судово-медичного експерта [PERSON] «травма отримана [PERSON] могла утворитись ... при знаходженні потерпілого у вертикальному положенні на м'якому (піщаному) ґрунті та при падінні з висоти будівельної конструкції у вигляді важкого предмету наголову загиблого, і з різким згинанням тіла та падінням і ковзанням предмета по правій половині тіла з притисканням в момент удару зігнутого тіла до ґрунту» У листі від 28.11.2013 № 26/08-11/2839 Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві за результатами перевірки ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» вказано наступне: 1. «Відповідно до пункту 19.10.8 статуту підприємства генеральний директор приймає та звільняє з роботи персонал товариства». 2. «Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника було фактично було допущено до роботи». 3. «Директором ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» [PERSON] надано письмові пояснення, в якому зазначено, що згідно з дати розпису [PERSON] в журналі з техніки безпеки він працював як підсобний робітник на підприємстві, трудові відносини із [PERSON] не оформлювались, чим порушено ст.24 КЗпП України». 4. Відповідно до пояснень в.о. начальника дільниці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали завдання тільки на переміщення розібраних елементів будівельної колиски. Роботи з підйомних і підвісних колисок відносяться до робіт підвищеної небезпеки відповідно до п.95 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджений наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15. Відповідно до п. 4.16 ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці та промислова безпека у будівництві. Основні положення» (НПАОП 45.2-7.02-12) територія під будівельною колискою, де перебував [PERSON], відноситься до зон з потенційно діючими небезпечними виробничими чинниками. Свідок нещасного випадку: [PERSON], адреса постійного проживання: [ADDRESS]. По даному нещасному випадку складено акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 26.12.2014р. за формою Н-1, затверджений Начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м.Києві І.І.Шумелюк 31.12.2014р. (а.с.14-16). Згідно Актів за формою Н-5 та Н-1 серед причин настання нещасного випадку зазначені наступні: «основна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання - використання будівельної колиски ZLP630 (інв. № 1726) за наявності у зоні підіймання колиски підтримувального тросу контактної тролейбусної мережі, що під час підіймання колиски призвело до порушення статичної рівноваги однієї з консолі колиски з послідуючим її перевертанням, падінням з висоти колиски та однієї консолі з контрвантажами. Порушення: п.4.22.13, п.4.22.15 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів (НПАОП 0.00-1.01-07); п.21.13 Проекту виконання робіт з улаштування фасаду на об'єкті «Адміністративна будівля по Мельникова, 16 у Шевченківському району м.Києва», затвердженого від 02.10.2013р. головним інженером ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ»; п.5.3.3 Інструкції з експлуатації та монтажу для моделі ZLP630. Супутні: 1. Порушення технологічного процесу - перебування [PERSON] у зоні з потенційно діючими небезпечними чинниками (під будівельною колискою, яка піднімається) Порушення: п.6.2.18, додаток Е ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці та промислова безпека у будівництві. Основні положення» (НПАОП 45.2-7.02-12); п.20.5, п.20.6, п.21.2, п.23.4 «Проект виконання робіт з улаштування фасаду на об'єкті «Адміністративна будівля по вул. Мельникова 16 Шевченківського району у м.Києві», затверджений від 02.10.2013р. головним інженером ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ». Незадовільне функціонування системи управління охороною праці підприємства - допуск до проведення робіт на об'єкт будівництва [PERSON] без професійного навчання та навчання безпечних прийомів праці. Порушення: п.2.2, п.2.5, п.2.6 розділу І Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників, затверджених наказом МНС України від 25.01.2012 № 67 (НПАОП 0.00-7.11-12); п.2.8.3 ГОСТ 12.3.002-75 «ССБТ. Процессы производственные. Общие требования безопасности»; п.23.1 Проекту виконання робіт з улаштування фасаду на об'єкті «Адміністративна будівля по вул.Мельникова, 16 у Шевченківському району м.Києва», затвердженого від 02.10.2013 головним інженером ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ»; п.3.17, п.3.19 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05) Зазначені причини є недодержанням ТОВ «ЮКЕЙ ПАРТНЕРЗ» вимог законодавства про охорону праці». Разом з тим, двоє з шести членів комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку ([PERSON], [PERSON]) висловили окрему думку щодо незгоди зі змістом акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, у яких вказані члени комісії висловили незгоду з віднесенням вказаного нещасного випадку до таких, що пов'язані з виробництвом, оскільки, відповідно до окремої думки члена комісії - [PERSON] договір на проведення будівельних робіт з [PERSON] був укладений в усній формі з в.о. начальника дільниця [PERSON], який не мав повноважень, так як відповідно до пункту 19.10.8 статуту підприємства генеральний директор приймає та звільняє з роботи персонал товариства. В поясненні генерального директора [PERSON] зазначено, що [PERSON] він до роботи не допускав. Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1232, не поширюється на осіб, які виконують роботи на підставі усних договорів, які вони уклали із замовниками - юридичними чи фізичними особами. У разі ушкодження здоров'я особи у зв'язку з виконання м нею роботи за цивільно-правовим договором відшкодування шкоди здійснюється на підставі Цивільного кодексу України, питання про відповідальність за ушкодження їхнього здоров'я має вирішуватись на підставі відповідних норм цивільного законодавства (глава 82 Цивільного кодексу України). Ураховуючи викладене, [PERSON] вважає, що нещасний випадок з [PERSON] не може бути кваліфікований як «нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом», про нього не повинен бути складений акт за формою Н-1 (а.с.12). Член спеціальної комісії - [PERSON] в своїй окремій думці до Акту зазначив, що ним він як генеральним директором ТОВ «ЮКЕЙ Партнерз» ні [PERSON], ні [PERSON] на роботу не приймалися, не приходили для оформлення на роботу, заяву на прийняття на роботу [PERSON] та [PERSON] не писали. Як вони опинилися на робочому місці на об'єкті забудови не знає. Щодо виконання робіт на об'єкті забудови цими людьми [PERSON] зазначив, що ні він, ні в.о. начальника дільниці [PERSON] до монтажу та експлуатації будівельних колисок, а тим паче керування будівельною колискою не допускались. Також додав, що в.о. начальника дільниці [PERSON] допустив їх до роботи як підсобних працівників. Таким чином, [PERSON], сівши в будівельну колиску та почавши керувати ню самостійно без будь-чиєї вказівки, порушив умови робіт, що і спричинило настання нещасного випадку (а.с.13). Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 р. №1232 (далі - Порядок). Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (п. 7). Пунктом 36 зазначеного Порядку спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема нещасні випадки із смертельними наслідками. Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держгірпромнагляду або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми. Згідно п. 38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Відповідно до п. 42 Порядку спеціальна комісія зобов'язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); 5) з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 6) визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім'ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз'яснення їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку. За рішенням спеціальної комісії у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи, у тому числі судово-медичної експертизи, для встановлення причин нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам органом, який утворив спеціальну комісію, утворюється експертна комісія із залученням до її роботи спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади, а також незалежних експертів. Після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця, де стався нещасний випадок, та проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи експертна комісія складає висновок, в якому стисло викладає обставини, зазначає причини нещасного випадку, допущені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а також заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам (п. 43 Порядку). За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною (п. 47 Порядку). Відповідно до п. 15 Порядку до обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; 2) перебування на робочому місці, на території підприємства* або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; 3) підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; 4) виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; 5) проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору; 6) використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця чи безпосереднього керівника робіт; 7) виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов'язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця; участь у спортивних змаганнях, інших масових заходах та акціях, які проводяться підприємством самостійно або за рішенням органів управління за наявності відповідного розпорядження роботодавця; 8) ліквідація наслідків аварії, надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на виробничих об'єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством; 9) надання підприємством шефської (благодійної) допомоги іншим підприємствам, установам, організаціям за наявності відповідного рішення роботодавця; 10) перебування потерпілого у транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо настання нещасного випадку пов'язане з виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків або з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища; 11) прямування потерпілого до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця; 12) прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням, у тому числі на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; 13) раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, проведення геологорозвідувальних робіт під землею) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком; 14) скоєння самогубства працівником плавскладу на суднах морського, річкового та рибопромислового флоту в разі перевищення обумовленого колективним договором строку перебування у рейсі або його смерті під час перебування у рейсі внаслідок впливу психофізіологічних, небезпечних чи шкідливих виробничих факторів; 15) оголошення потерпілого померлим унаслідок його зникнення, пов'язаного з нещасним випадком під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків; 16) заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів; 17) одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком; 18) раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком**, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку; 19) перебування потерпілого на території підприємства або в іншому місці роботи під час перерви для відпочинку та харчування, яка встановлюється згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, технологічної перерви, а також під час перебування на території підприємства у зв'язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов'язкового медичного огляду тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних та кваліфікаційних конкурсів, спортивних змагань та тренувань чи заходів, передбачених колективним договором, якщо настання нещасного випадку пов'язано з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком. Згідно п. 16 зазначеного Порядку визначено перебування за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідними висновками); погіршення стану здоров'я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов'язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком; вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження, - є обставинами, за якими нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (на сьогоднішній день - Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»). Роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору. Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту); 2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах; 3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами. Усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків. Відповідно до ч.ч.1-4, 7-8 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України. Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. За ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. У разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. Листом Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві від 25.10.2013р. № 04-02/5950 Державній інспекції України з питань праці доручено провести перевірку ТОВ «Юкей Партнерз» та надати висновок про наявність трудових відносин між ТОВ «Юкей Партнерз» та [PERSON] Чи можна вважати [PERSON] фактично допущеним до роботи в інтересах ТОВ «Юкей Партнерз» (а.с.17). Так, згідно листа Територіальної інспекції з питань праці у м. Києві від 28.11.2013р. № 26/02-11/2839 визначено, що перевіркою дотримання законодавства про працю у ТОВ «Юкей Партнерз» встановлено, що відповідно до пункту 19.10.8 статуту підприємства генеральний директор приймає та звільняє з роботи персонал товариства. Відповідно до наданих для перевірки договорів підряду, наданих для перевірки кадрової та бухгалтерської документації наказ на прийняття на роботу [PERSON] не видавався, прізвище [PERSON] відсутнє у кадрових та бухгалтерських документах, жодних договорів ЦПХ укладених з [PERSON] не виявлено. Так, директором ТОВ «Юкей Партнерз» [PERSON] надано письмове пояснення в якому зазначено, що згідно дати розпису [PERSON] в журналі з техніки безпеки він працював як підсобний робітник на підприємстві, трудові відносини з [PERSON] не оформлялись, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП України, у зв'язку з чим до прокуратури Шевченківського району м. Києва для надання юридичної оцінки направлено матеріали перевірки по відношенню до керівництва ТОВ «Юкей Партнерз», в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 172 Кримінального кодексу України (а.с.18). Відповідно до ст.24 Кодексу законів про працю України, в редакції станом на час настання нещасного випадку, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Так, судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] був фактично допущений до роботи на посаді підсобного робітника та пройшов відповідний інструктаж, що підтверджується його підписом в журналі з техніки безпеки, що також не заперечувалось генеральним директором ТОВ «Юкей Партнерз» при наданні письмових пояснень під час проведення перевірки Територіальною інспекцією з питань праці у м. Києві. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] станом на дату настання нещасного випадку був фактично допущений до роботи на посаді підсобного помічника, про що було відомо генеральному директору ТОВ «Юкей Партнерз», суд дійшов висновку, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] 23.10.2013р., внаслідок якого останній помер, є таким, що пов'язаний з виробництвом. Окрім того, неналежність оформлення відповідальними особами ТОВ «Юкей Партнерз» трудових відносин з [PERSON] не може бути підставою для визнання нещасного випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом і як наслідок для відмови Фонду у виплаті страхових виплат в зв'язку зі смертю останнього його дружині [PERSON] та інших особам в строки та розміри, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Враховуючи наведене, на підставі ст. 24 КЗпП України, Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 р. № 12312, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», ст.ст. 35, 36, 41, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з урахуванням п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», та

Outcome: dismissed