Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по квартплаті в сумі 8721,46 грн. та суму сплаченого судового збору. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач по справі є власником квартир [ADDRESS] на підставі договорів купівлі-продажу. Оскільки обидві квартири відповідача знаходяться у відомчому будинку університету, то оплату за обслуговування будинку ( квартплату) [PERSON] повинна була вносити до каси ОНУ. На даний час позивач зазначає, що у відповідача існує заборгованість по квартплаті в розмірі 8 721,46 грн., яку просить суд стягнути на користь позивача. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Надали до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просили відмовити за недоведеністю вимог. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Відповідач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2006 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., зареєстрованим в реєстрі за № 3152 та квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2006 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., зареєстрованим в реєстрі за № 4171. На підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 1164 від 29.09.2016 року закріплено на праві господарського відання за Одеським національним університетом імені І.І. Мечнікова нерухоме майно, в тому числі будинок [ADDRESS] та зобов`язано ректора Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова забезпечити проведення, в установленому законом порядку, державної реєстрації речових прав на доне нерухоме майно. У позовній заяві позивач зазначає, що будинок розташований за адресою: [ADDRESS] є відомчим будинком, і на думку позивача знаходиться на балансі ОНУ ім. Мечникова, на підтвердження надає довідку видану одеським національним університетом ім. І.І. Мечнікова від 11.09.2017 року за № 32-86 в якій зазначено, що даний житловий будинок знаходиться на балансі університету з інв..№ 1000037 з 1884 року. Відповідно до ст. 331 ЦК України, Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 Конституції України встановлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 8 Конституції України закріплено дію принципу верховенства права, як фундаментального принципу судової влади. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Відповідно до витягу КП "ОМБТІ та РОН" № 16328371 від 18.10.2007 домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , є власністю Територіальної громади міста Одеси, в особі Одеської міської Ради, на підставі свідоцтва про право власноті [NUMBER] від 05.10.2007 року. Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до закону право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації та виникає з моменту її здійснення. Проте, згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачами житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;- рішень судів, що набрали законної сили;- інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, ко\-жна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на під\-ставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради надала у користування позивачу будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по квартплаті в сумі 8721,46 грн., яка складається з боргу за [ADDRESS], однак в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості на кв. № 1. Статтею 19 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. В матеріалах справи відсутні підтвердження наявності договірних відносин з надання комунальних послуг між позивачем та відповідачем. Суд звертає увагу на той факт, що відповідачем оформлено договір на постачання електричної енергії № 7218 від 17.11.2017 року та ОСББ "ВІДРОДЖЕННЯ 3", яке здійснює обслуговування будинку, уборку приміщення та территорії укладено договір з ТОВ "Інфоксводоканал" на послуги водопостачання та водовідведення № 89/1 від 04.10.2007 року. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити за недоведеністю вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed