Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15.08.2011 року відповідно до укладеного договору б/н відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між нею та банком договір, про що свідчить її\~\~підпис\~\~у заяві. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач в порушення норм закону та умов договору зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача станом на 30.04.2018 року за кредитними договором б/н від 15.08.2011 складає 103589,10 грн., з яких: 3899,19 грн. заборгованість за кредитом; 89882,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4398,15 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4909,01 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 15.08.2011 року у сумі 103589 грн. 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не зявилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином ( а.с. 105,107), про причини неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подавала, а тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України\~за наявності\~згоди представника\~позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 08.11.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 66). Згідно зі статтею 627\~ЦК\~України відповідно до ст.\~6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Із матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору відповідач надала згоду на те, що заява разом Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком\~\~договір про надання банківських послуг. Дану згоду відповідач особисто засвідчила своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору (а.с.66). Згідно заяви позичальника від 15.08.2011 року відповідач була ознайомлена та згодна з умовами кредитування, про що свідчить її підпис на вказаній заяві. З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідач належним чином свої зобовязання не виконує і станом на 30.04.2018 року має заборгованість за кредитними договором б/н від 15.08.2011 року у сумі 103589,10 грн., з яких: 3899,19 грн. заборгованість за кредитом; 89882,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4398,15 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4909,01 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установ (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В п. 3 ч. 1 ст.\~611\~ЦК\~України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.\~549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до положень ст.\~2\~Закону\~України\~«Про тимчасові\~заходи\~на\~період проведення\~антитерористичної\~операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями накладається відповідно до вимог Закону України\~«Про\~тимчасові\~заходи на\~період\~проведення\~антитерористичної операції» з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року. Відповідно до Розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р, с.Містки Сватівського району Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач зареєстрована у [INFO], а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Аналізуючи викладене, а також враховуючи те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції, також положення ст.\~2\~Закону\~України\~«Про тимчасові\~заходи\~на\~період проведення\~антитерористичної\~операції» є чинними, то суд доходить висновку, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню не підлягають. Таким чином, не підлягають стягненню з відповідача фіксована і процентна суми штрафу, оскільки позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та процентної суми штрафу в розмірі 4909,01 грн. та відповідно розрахунку, наданого банком, вказані суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 30.04.2018 року, тобто в період проведення антитерористичної операції. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 4398,15 грн., то суд приходить до наступного. З наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, яку саме суму становить заборгованість по комісії, а яку саму по пені, у звязку з чим вважає за необхідне у задоволенні даної позовної вимоги відмовити, оскільки вважає недоведеним позивачем письмовими доказами той факт, що заборгованість відповідача у сумі 4398,15 грн. - це заборгованість саме за комісією, а не за пенею, на нарахування якої накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».\~Також з\~розрахунку вбачається,\~що суми\~пені,\~комісії нараховувались\~з 2014\~року,\~ тобто в період проведення антитерористичної операції. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 4398,15 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у сумі 4909,01 грн. (процентна складова) є необґрунтованими в такими, що не підлягають задоволенню. Таким, чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобовязання у встановлені договором строки не виконував, у звязку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за договором у сумі 93781 грн. 95 коп., яка складається з таких сум: 3899,19 грн. заборгованість за кредитом; 89882,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п.36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, розяснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір(наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № PROM1BKIDL від 11.06.2018 року про сплату судового збору загальною сумою 1762 грн. Враховуючи те, що задоволено 90,5% відсотків позовних вимог (93781,95 грн. від 103589,10 грн. складає 90,5%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1594,61 грн. ( 1762 грн. х 90,5% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial