Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в котрому зазначено, що [INFO] помер її батько- [PERSON]. В силу ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька. Іншими спадкоємцями є дружина померлого-[PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі. В передбачений законодавством шестимісячний термін відповідачка звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 259/2012. Вона також мала намір звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але в зв"язку з тим, що з кінця 2011 року по жовтень 2012 року вона постійно хворіла та проходила медичне обстеження, курс лікування, то не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини, з поважних причин, в зв"язку з чим просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, та представник позивачки пояснила, що при житті свого батька позивачка допомогала йому, оскільки той мав онкозахворювання, після смерті батька вона сама захворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому не мала можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. Крім того, те, що позивачка проживала в іншому населеному пункті, теж є тією обставиною, яка утруднювала та відстрочувала дії необхідні для прийняття спадщини. Факт незадовільного стану здоров'я позивачки та її хвороби як до смерті батька так і після, в тому числі протягом шестимісячного періоду після смерті батька підтверджується письмовими доказами, а саме: випискою з Бориспільскої ЦРЛ від 06.01.2012 року про перебування на лікуванні з 06.01.2012 року, стаціонарне лікування з 17.01.2012 року по 10.02 2012 року (майже місяць), довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 12.01.2012 року - відвідування лікаря та встановлення діагнозу - астено-невротичний синдром, стійкий помірно виражений хронічний гастрит, фаза нестійкої ремісії гіпертонічної хвороби І ст); довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 02.02.2012 року про повторне звернення до лікаря; довідкою з Українсько - німецького гастроентерологічного центру (м. Київ) від 08.05.2012 року - консультація гастроентеролога, діагностичне обстеження із заключенням та призначенням курсу лікування та повторне відвідування лікаря 27.06.2012 року; довідкою про здачу аналізів з Українсько - німецького гастроентерологічного центру (м. Київ) від 08.05.2012 року та від 10.05.2012 року, довідкою про здачу аналізів з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 08.05.2012 року та від 18.05.2012 року, довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 11.09.2012 року (діагноз - хронічний гастріт, ф.загострення, хронічний дуоденіт, ф. загострення); довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 20.09.092012 року (діагноз - хронічний гастріт, ф.загострення, хронічний еластичний коліт, ф. загострення, астено-неврологічний синдром); довідка з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 22.09.2012 року (діагноз - хронічний гастріт, ф.загострення, хронічний еластичний коліт, ф. загострення); довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 04.10.2012 року про проходження амбулаторного лікування в даній клініці з (діагнозом - хронічний гастріт, ф.загострення, хронічний еластичний коліт, ф. загострення; довідкою з клініки «Терра - медіка» м. Бориспіль від 20.10.2012 року - відвідування лікаря та повторне обстеження після амбулаторного лікування (діагноз - хронічний гастріт, ф.загострення, хронічний еластичний коліт); довідкою з медичної лабораторії «Діла» від 26.11.2012 року про здачу аналізів; довідкою з діагностичного центру КГКБ №1 (м.Київ) від 27.11.2012 року про обстеження; медичною картою стаціонарного хворого з Бориспільскої ЦРЛ від 30.11.2012 року про перебування на стаціонарному лікуванні, медичною картою стаціонарного хворого з Бориспільскої ЦРЛ від 24.12.2012 року про госпіталізацію в лікарню період 24.12.2012 -28.12.2012 р.р. з діагнозом- хронічний панкреатит, загострення. У суду немає підстав ставити під сумнів дійсність діагнозів, вказаних у медичних довідках та факти лікування позивача протягом шестимісячного періоду. Разом з тим, позивачка є дочкою померлого батька від його першого шлюбу, і якщо її рідні брати та сестра - відповідачі по справі, які відмовились від спадщини після смерті батька, успадкують його майно після смерті їх матері, то позивачка по справі позбавлена такої можливості. [PERSON] помер [INFO], і саме ця дата є часом відкриття спадщини, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України. Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини, закінчився 30 вересня 2012 року. Як встановлено, позивачка з початку січня 2012 року постійно хворіла, а з травня 2012 року по 22 вересня 2012 року постійно відвідувала лікаря в зв'язку з загострення хвороби. Таким чином, позивачка вважає, що спадкоємець має право вчинити дії для прийняття спадщини до останнього дня строку передбаченого для цього. Отже, в даному випадку перебування позивачки на лікуванні, в тому числі й останній місяць строку для подання заяви про прийняття нею спадщини після померлого батька, є поважною причиною, яку суду необхідно взяти до уваги при винесенні рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її представник позов не визнали. Представник відповідачки [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачка знала про ті обставини, що їй необхідно протягом шести місяців подати заяву до нотаріальної контори, та що вона пропустила шестимісячний термін, передбачений законодавством для прийняття спадщини, проте, з 30 вересня 2012 року за захистом своїх прав до суду не звернулася, тобто остання пропустила строк позовної давності. Під час вирішення спору просила застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в залі суду пояснив, що він не проти задоволення позову та визнання за позивачкою 1/5 частини будинку. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. З показів позивачки [PERSON], допитаної в судовому засіданні в якості свідка, вбачається, що вона захворіла ще до смерті батька та після його смерті тривалий час знаходилася на лікуванні, а тому не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На сороковий день після смерті батька відповідачі почали відноситися до неї упереджено. [PERSON] забороняла їй залишатися ночувати у батьківській хаті. Останні домовилися між собою про оформлення спадщини, проте,про що саме, до відому її не поставили. [PERSON] просила її відмовитися від спадщини на її користь, проте, у нотаріальній конторі їй роз"яснили, що у такому випадку вона буде позбавлена можливості отримати спадкове майно у майбутньому. Пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі", містить роз"яснення, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В силу ст. 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1, 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правові позиції, викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», містять роз"яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки- [PERSON], свідоцтво про смерть, (а.с.7). В силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON]- відповідачка по справі, (копія свідоцтва про одруження, а.с. 48), позивачка, та його діти від повторного шлюбу- [PERSON], [PERSON], [PERSON], (копії свідоцтв про народження, а.с. 45-47). В передбачений законодавством шестимісячний термін відповідачка звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, (заяви, а.с. 33-34, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а.с. 44 матеріалів спадкової справи). В свою чергу, діти померлого та відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька на користь своєї матері, (заяви, а.с. 35-74 матеріалів спадкової справи). Позивачка з кінця 2011 року по жовтень 2012 року постійно хворіла та проходила медичне обстеження, курс лікування, що підтверджується медичною документацією, (а.с. 9-24, 70-95) та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Разом з тим, приймаючи до уваги положення ст. ст. 256-257 ЦК України, суд вважає, що позивачкою пропущений строк позовної давності. Так, з пояснень останньої вбачається, що під час шестимісячного терміну її просили відмовитися від спадщини на користь відповідачки, тобто вона розуміла про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини. З моменту закінчення шестимісячного терміну для прийняття спадщини, тобто з 30 вересня 2012 року минуло більше п"яти років, проте, позивачка з заявою про визначення їй додаткового сроку для прийняття спадщини до суду не зверталася, а в судовому засіданні її доводи щодо постійного безперервного лікування протягом трьох років з дня, коли вона могла звернутися до суду з позовом, свого підтвердження не знайшли. За таких обставин, в позові необхідно відмовити, в зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed