Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 вересня 2012 року уклав угоду про позику грошових коштів зі [PERSON] на суму 47 545 гривень, яку останній зобов"язувався повернути до 01 січня 2013 року. Проте, до цього часу відповідач зобов"язання не виконав. Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь борг за договором позики з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 85 237 гривень 55 коп. та 852 гривні 37 коп. судових витрат пов"язаних зі сплатою судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з"явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 03 вересня 2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 47 545 гривень, які останній зобов"язувався повернути до 01.01.2013 року (а.с. 3). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що 03 вересня 2015 року були присутні при написанні [PERSON] розписки і бачили як [PERSON] передавав гроші [PERSON]. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Однак, суму боргу за договором позики в розмірі 47 545 гривень до цього часу відповідач не повернув, тобто умови договору не виконав. Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції за період з січня 2013 року по квітень 2015 року становить 81 822 гривні 13 копійок (47 545 х 1,005 х 1,249 х 1,371 (індекси інфляції за січень 2013 року - квітень 2015 року) = 81 822 грн. 13 коп.), сума боргу з врахуванням трьох процентів річних становить 3 415 гривень 42 коп. (47 545 х 3% :100% х 874 (кількість днів прострочення на момент подачі позову до суду) = 3 415 грн. 42 коп.). Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача суму боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 85 237 гривень 55 копійок Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 852 грн.37 коп. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved