Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

23 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 13 лютого 2015 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с. 9-10), мотивуючи її тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP47740274 від 28 жовтня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1558,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22.10.2014 року має заборгованість 11766,77 грн. з них: -2631,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -9135,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, від цієї суми заборгованості віднімається сума 5424,47 грн., яка була задоволена судовим наказом Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2009 року, різниця становить 6342,30 грн., -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -425,60 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір. Представник позивача позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без їхньої участі, не заперечує проти\~ заочного розгляду справи, про що надала відповідну заяву. В судове засідання відповідач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також просить застосувати строк позовної давності до даного позову. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи. Згідно заяви позичальника № DNH4KP47740274 від 28 жовтня 2006 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 1558,70 грн. на строк 12 місяців по 26.10.2007 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив, що отримав оригінал кредитного договору. Крім того надав свою згоду, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір (на звороті а.с. 58). Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, останній платіж по погашенню кредиту, було здійснено відповідачем 15.07.2011 року на суму 1,56 грн. в графі "погаш %" розрахунку заборгованості за договором № DNH4KP47740274 від 28 жовтня 2006 року (на звороті а.с.57). ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 23 січня 2015 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після\~\~переривання\~\~\~\~перебіг\~ позовної\~\~ давності\~\~ починається\~\~ заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено судом, позичальник 15.07.2011 року здійснив останній платіж за кредитним договором, а в\~\~подальшому припинив оплату чергових платежів. Кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 23 січня 2015 року. Отже, аналізуючи умови кредитного договору та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така сама правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), від 19.11.2014 року (справа № 6-160цс14). Крім того, відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - Якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється:\~\~вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що цивільний кодекс не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення цивільного кодексу про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Враховуючи наведене позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed