Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача неправомірними. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.01.2007року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON]. Осінню 2013року, після того як позивач дізнався , що [PERSON] перебуває у відносинах з іншим чоловіком, вона забравши всі свої речі, залишила позивача та свого малолітнього сина та пішла проживати до сестри в м.Львів. Після цих подій [PERSON] звернулася з комісію з питань захисту прав дитини Миколаївської РДА з приводу визначення місця проживання малолітнього сина. 13.03.2014року Розпорядженням №84 визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з матір"ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], в якій ще проживають дві рідні сестри [PERSON] Позивач вважає розпорядження №84 від 13.03.2014року безпідставним, необгрунтованим та не законним, а тому просить визнати його неправомріним та скасувати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задоволити. Додатково пояснили, що син [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS], має належні та достатні умови для розвитку та проживання, а при винесенні розпорядження №84 від 13.03.2014року не повно вивчено обставини справи та не з"ясовано, у звязку з чим [PERSON] залишила позивача та свого сина; чому з осенні 2013року [PERSON] не займається виховання дитини; чи може [PERSON] забезпечити нормальні умови для проживання сина [PERSON]; не з"ясовано думку самої дитини, а тому вказане рішення прийняте з грубим порушення прав та інтересів як батька так і дитини [PERSON]. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснила, що [PERSON] звернулася в службу у справах дітей із заявою про визначення місця проживання сина [PERSON]. Службою у справах дітей було складено довідку про умови проживання малолітнього сина в [ADDRESS] та складено акт обстеження матеріально побутових умов квартири [ADDRESS], де проживає [PERSON] 24.02.2014року винесено висново, про те, що малолітного сина [PERSON] не слід розлучати з матір"ю та визначити місце проживання разом із нею в [ADDRESS]. На підставі вказаного виснову було винесено Розпорядження №84 від 13.03.2014р., яким визначено місце проживання малолітнього сина з матір"ю. Відповідач вважає, що умови проживання по місцю реєстрації малолітнього [PERSON] в [ADDRESS] є кращими в порівнянні з умовами по місцю проживання [PERSON], а також не дотримано вимог ст.29 ЦК України. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що позивач чинить перешкоди [PERSON] у вихованні та побаченнях з дитиною. Позивач забрав [PERSON] і повіз в с.Дроговиж, і з цього часу забороняє їй зустрічатися із сином. При винесенні оспорюваного Розпорядження з"ясовувалися умови проживання [PERSON] На даний час в суді перебуває справа щодо визначення місця проживання та відібрання дитини. Заслухавши думку позивача, представників сторін, представника третьої особи , вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, підставними, і такими що підлягають до часткового задоволення. 18.01.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. [INFO] народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. 24.02.2014 року службою у справах дітей Миколаївської РДА надано висновок, про визначення місця проживання малолітнього [PERSON],[INFO] з матір"ю [PERSON] в [ADDRESS]. Розпорядженням Миколаївської РДА №84 від 13.03.2014року затверджений вказаний висновок та визначено місце проживання малолітнього [PERSON],[INFO] з матір"ю [PERSON] в [ADDRESS]. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю-ООН від 20.11.1959, року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з ним, з ким вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної з захистом прав дитини затверджений Постановою КМУ від 24.09.2008 р. N866. Зокрема відповідно до п. 72. для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, між подружжям мають місце конфліктні відносини один до одного та непорозуміння щодо спільного виховання власної дитини, що негативно впливає на емоційний стан та розвиток останньої. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що при винесенні Розпорядження Миколаївською РДА №84 від 13.03.2014року не в повному обсязі дотримано вимог ст.161 СК України. Службою у справах дітей Миколаївської РДА не з"ясовано особисту прихильність малолітньої дитини [PERSON] до кожного із батьків, не долучено до матеріалів справи довідки про стан здоров"я малолітнього [PERSON], а тільки зазначено, що із слів родичів стан здоров"я нормальний, не збиралися характеризуючі матеріали на батька, крім цього відсутні довідки про матеріальний стан сторін. Враховуючи викладене, з урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин справи суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідачем було не у повному обсязі виконано вимоги діючого законодавства щодо повного та всебічного з'ясування та встановлення обставин для вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини. Виходячи з того, що судом встановлено факт прийняття відповідачем оскаржуваного рішення з порушенням процедури передбаченої законом, таке є в неповній мірі обґрунтоване, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення.

Outcome: dismissed