Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов"язання припинення обтяження, зазначивши, що 19.01.1998 року Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення АПВ "Україна" зареєстровано обтяження на невизначене майно, власником якого він являється. 22.09.2006 року ці відомості було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 3770755. Обтяження на невизначене майно було зареєстровано в зв"язку із отриманням ним кредиту в банку АПВ "Україна", який він погасив достроково. На даний час відомо, що дирекція банку АПВ "Україна" ліквідована та виключена з Державного реєстру банків, де рішенням Національного банку України № 552 від 14.10.2008 року всі активи банку "Україна" було передано в управління ТОВ "Торнадо". Він не має заборгованості ні перед банком, ні перед ТОВ "Торнадо", про що йому було повідомлено в листі від 12.03.2014 року. Цим же листом ТОВ "Торнадо" прохало Реєстраційну службу скасувати обтяження його майна, однак, відповідач добровільно відмовляється припинити обтяження майна. Як власник нерухомого майна, він має намір розпорядитись своїм майном, але запис про заборону відчуження обмежує його права. Посилаючись на те, що вказане обмеження можливо зняти лише в судовому порядку, оскільки юридичних осіб, які б надали відомості про відсутність до нього фінансових вимог, на даний час не існує, а органи державної влади не мають можливості зняти обмеження з власної ініціативи або лише за зверненням, позивач прохав припинити обтяження шляхом зняття заборони про відчуження на належне йому невизначене майно у зв`язку з відсутністю зобов'язання перед АПВ "Україна" та вилучити даний запис про заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судовому засідання позивач уточнив свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, зазначивши, що на його звернення до реєстраційної служби йому відповіли, що дану заборону було накладено, коли він брав позичку в банку АПВ "Україна". Позивач свої зобов'язання перед банком виконав, але запис залишився, оскільки на даний час юридичної особи, що накладала заборону, не існує. В зв'язку з цим, іншого шляху зняття даної заборони немає і тому він звернувся до суду та просить припинити обтяження належного йому невизначеного майна. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши суду заперечення на позов, в якому прохав розглядати справи у його відсутності та, вказавши, що позовні вимоги ними не визнаються, так як вони не можуть бути відповідачем, оскільки діяли у відповідності до закону і при наявності в позивача необхідних документів для припинення обтяження він вправі звернутися до реєстраційної служби для вирішення цього питання. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з договору застави № 1 від 19.01.1998 року, між АПВ "Україна" та позивачем було укладено кредитний договір № 1 від 19.01.1998 року, де останній отримав кредит в сумі 6000 грн., і в забезпечення виконання договору застави надав майно, що знаходилося на балансі ВКФ "Вікторія". Згідно листа ВТФ "Вікторія" № 13 від 28.01.2014 року [PERSON] вибув із засновників фірми 26 березня 1999 року і зобов"язань перед фірмою не має. Також в судовому засіданні встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження на невизначене майно [PERSON] Відповідно до повідомлення начальника реєстраційної служби № 265/08-03-10 від 01.12.2014 року, 19.01.1998 року Чигиринською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення АПВ "Україна" зареєстровано обтяження на невизначене майно [PERSON], а 22.09.2006 року ці відомості було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 3770755. Вирішення питання про припинення обтяження можливе лише в судовому порядку. А згідно інформації управління Національного банку України в Черкаській області № 18-018/594-1 від 10.02.2014 року згідно постанови Правління Національного банку України від 29.06.2001 року № 249 прийнято рішення про відкликання з 16.07.2001 року ліцензії на здійснення банківських операцій за запровадження процедури ліквідації банку "Україна". Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків при управлінні Національного банку України в Черкаській області № 41 від 10.05.2006 року Черкаська дирекція банку "Україна" ліквідована та виключена з Державного реєстру банків, де рішенням Національного банку України № 552 від 14.10.2008 року всі активи банку "Україна" було передані в управління ТОВ "Торнадо". З листа ТОВ "Торнадо" № 12/03/14-1 від 12.03.2014 року вбачається, що на сьогоднішній день будь-яка заборгованість у [PERSON] перед ТОВ "Торнадо" відсутня і вони просять реєстраційну службу зняти обтяження його майна. Також, згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А у відповідності до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Як передбачено ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.67 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. З врахуванням цього, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним припинити обтяження належного позивачці домоволодіння, що надасть їй можливість розпорядитися будинком на власний розсуд. На підставі викладеного та,

Outcome: approved