Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою мотивуючи її тим, що 28.03.2014року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.10.2017року за відповідачем рахується прострочена заборгованість на загальну суму 12 221 грн.78коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку, а також судові витрати в розмірі 1600грн. Позивач не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду заяву де просять розглядати справу без участі представника позивача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. З позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що 28.03.2014року між сторонами був укладений договір № б/н відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту - банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON] має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разу виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. З розрахунку, доданого до позовної заяви вбачається, що в звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2017 року має заборгованість - 12221.78 грн., яка складається з наступного: 2236.60 грн. - заборгованість за кредитом; 7428.98 грн. - по процентам за користування кредитом; 1498.02 грн. - заборгованість за пенею та комісією; заборгованість а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 558.18 грн. - штраф (процентна складова). Згідно письмово викладених заперечень, вбачається, що відповідач не погоджується з вимогами позивача, так як борг повернуто і не відомо по якому рахунку і по якій картці було надано в кредит кошти, які позивач вимагає стягнути, а предявлена Анкета-заява не може вважатися доказом укладення кредитного договору та передання кредитних коштів. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\\ кредитодавець\\ зобов»язується надати грошові кошти \\ кредит\\ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процерти\\ ч.1 ст.1048 ЦК України\\ За статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно змісту заяви клієнта від 28.03.2014року \\ а.с.7\\ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому кредитним лімітом\\ кредитом, кредитною лінією\\ є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності \\ повернення\\. П.2.1.1.2.10 при отриманні картки клієнт зобов»язаний підписати картку у спеціально відведеному місці. П.2.1.1.2.11строк дії картки вказано з її лицьового боку\\ місяць і рік\\. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця і по закінченню строку дії картки вона пролонговується на новий строк (шляхом пред»явлення клієнту банком картки з новим строком дії) - п. 2.1.1.2.12. Перевипуск картки на новий строк здійснюється в разі дотримання клієнтом умов обслуговування карти, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.2.13 Для пере випуску карти до закінчення її строку, позичальник повинен звернутись у відділення банку. Картки, в тому числі пролонговані на новий строк, які не були отримані клієнтом, зберігаються в банку для видачі не більше 6-ти місяців, після чого можуть бути знищені у встановленому міжнародними платіжними системами порядку п.2.1.1.2.14. Однак, заява клієнта та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримала платіжну картку та ПІН- код . Так, у заяві не вказаний, перш за все, номер картки, яку отримала відповідач. В заяві \\ а.с.7\\ у розділі « відмітки банку» підписом працівника банку від 28.03.2014 р. засвідчується правильність та достовірність відомостей ним перевірено, ідентифікація клієнта проведена згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт. У заяві не зазначено умов надання кредиту, крім розміру ліміту. Наданий банком витяг з тарифів про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна» не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту саме за тарифом обслуговування. У позовній заяві позивач вказує, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є строк дії картки, але цей строк не зазначив, а матеріали справи таких відомостей не містять. Крім того, наданий суду розрахунок заборгованості за договором б\\н від 28.03.2014 р. не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок. Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на складову договору банківських послуг, укладеного 28.03.2014р. із відповідачем стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невідємності від заяви позичальника. Відповідно до п.1.1.7.12 вказаних Умов і правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк. Матеріали цивільної справи не містять доказів, що мало місце пролонгування кредитної картки та її отримання відповідачем. Відповідно до п.1.1.7.31 вказаних Умов і правил строк позовної давності визначено у 50 років, що є порушенням вимог ст.259 ЦК України, що передбачає необхідність укладення у письмові формі договору про збільшення позовної давності. При цьому, суд посилається на правову позицію Верховного суду України, яка відображена в постанові №6-16цс15 від 11.03.2015р. і відповідно до якої «виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.» Згідно ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не було надано доказів, що між сторонами укладено договір банківських послуг від 28.03.2014 р., і що саме [PERSON] звернулась до позивача із заявою про отримання кредиту та отримала платіжну картку та ПІН-код за кредитним договором, на який посилається позивач. А тому, суд вважає, за необхідне відмовити ПАТ КБ « Приватбанк» в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed