Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

27.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту ненадання медичного висновку та зобов"язання його надати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в судовому засіданні Ковпаківського районного суду м. Сум було встановлено, що нібито 25.03.1985 року до Харківського науково дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань Сумською обласною клінічною лікарнею були направлені документи відносно встановлення факту професійного отруєння [PERSON] В результаті вивчення даної медичної документації, встановлено, що у [PERSON] відсутні дані про наявність профзахворювання. Такий висновок ліг в основу відмови в проведенні розслідування професійного отруєння. Наявність такого висновку викликає сумнів, тому що у відповіді до суду було повідомлено, що до 1990 року медичні документи відносно [PERSON] на адресу відповідача не надходили. При допиті в суді ( виконання судового доручення) в якості свідка головного лікаря Харківського науково- дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань [PERSON] встановлено, що наявний тільки супровідний лист- повідомлення нібито підписаний [PERSON], а висновку не було. Дані протиріччя позбавляють позивача можливості встановити об"єктивну істину в розслідуванні факту професійного отруєння та можливості зловживання при даному розслідуванні. Факт відсутності колегіального висновку Харківського науково дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань підтверджено листами медичних установ Сумської області. Встановлення даного факту позивачеві необхідно для порушення питання про перевірку іфактів його виробничого отруєння. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в їх обґрунтування. Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав та заперечував проти їх задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що позовні вимоги [PERSON] вважає безпідставними, необгрунтованими, не підтвердженими жодними доказами. Так, представник просив звернутим увагу суду не те, що в своїй позовні заяві позивач перекручує ті факти та обставини, що були встановлені рішенням суду від 16.04.2008 року. Так, лікарем -профпатологом Сумської обласної лікарні був підготований необхідний пакет документів щодо [PERSON] та 25.03.1985 року за вих. №890 був направлений лист до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань з проханням госпіталізувати [PERSON] на обстеження з метою встановлення зв'язку виявленої у нього патології з професією варника рідкого скла. Судом було встановлено факт, що до обласної лікарні надійшла відповідь Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 01.04.1985 року за підписом [PERSON]., що на підставі вивчення надісланої медичної документації [PERSON] , відсутні дані про наявність у нього профзахворювання. Вбачається, що необхідності в госпіталізації [PERSON] не було по причині повної відсутності зв'язку його захворювання з умовами праці. Судом було встановлено, що оригінал відповіді Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 01.04.1985 року знаходиться в медичній картці [PERSON], яка зберігається в Сумській обласній клінічній лікарні. В 1985 році документи на [PERSON] на адресу клініки інституту не надходили, сам собисто [PERSON] не приїздив, амбулаторна картка чи історія хвороби на нього не заводилися, а документи були повернені назад по викладеному у направленні проханню облпрофпатолога м. Суми. Тільки в 1990 році [PERSON] приїздив особисто, була заведена амбулаторна картка, проведено обстеження і в був винесений висновок (ВКК від 19.09.1990 року). Таким чином, всі ті факти, на які вказує позивач, не відповідають дійсності. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування свої вимог та заперечень, вивчивши матеріали справи у сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. З представлених стороною відповідача документів вбачається, що Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань є структурним підрозділом Харківського національного медичного університету (далі - НДІ ГППЗ ХНМУ): Державне підприємство «Харківський науково - дослідний інститут гігієни праці і професійних захворювань» реорганізовано шляхом приєднання його до Харківського державного медичного університету на правах структурного підрозділу, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України № 189-о від 12.10.2006 року. Харківському державному медичному університету було надано статус національного, та надалі іменований Харківський національний медичний університет, відповідно до Указу Президента України № 1 135/2007 від 22.11.2007 року. Харківський національний медичний університет є правонаступником всіх прав Державного підприємства «Харківський науково - дослідний інститут гігієни праці і професійних захворювань». Судовим розглядом справи встановлено та не заперечується сторонами, що 16.04.2008 року за результатами розгляду позову [PERSON] до Сумської обласної клінічної лікарні , лікаря -профіатолога [PERSON], ухвалено рішення Ковпаківським районним судом м. Суми по справі № 2-37/08 , яким відмовлено в задоволенні вимог щодо визнання дій та бездіяльності неправомірними. Рішення суду набрало законної сили. В ході судового розгляду справи вивчалось питання направлення медичних документів [PERSON] до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань в період 1983 -1985 років для встановлення розладу його здоров"я з умовами праці на заводі "Центроліт" , відсутність висновку Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань за результатами вивчення цих документів. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що [PERSON] за своїм особистим зверненням 11.03.1985 року був обстежений фахівцями обласної ВКК Сумської обласної клінічної лікарні , яка встановила діагноз- астено- вегетативний синдром. Комісією прийнято рішення ( протокол №186 від 13.03.1985 року про направлення [PERSON] на обстеження, уточнення діагнозу та вирішення питання про зв"язок захворювання з професійною діяльністю до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань. Викладені обставини підтверджено даними оглянутої в судовому засіданні медичної документації . 25.03.1985 року за вих.. № 890 було направлено листа до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань з проханням госпіталізації [PERSON] на обстеження з метою встановлення зв"язку виявленої у нього патології з професією варника рідного скла з направленням необхідних додатків ( копія трудової книжки, витяг із амбулаторної картки (форма 25) або історії хвороби, згідно було б зрозуміло початок та динаміку розвитку захворювань; санітарно-гігієнічна характеристика умов праці; попередній медичний висновок обласного профпатолога). До обласної лікарні надійшла відповідь Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 01.04.1985 року за підписом [PERSON], що на підставі вивчення надісланої медичної документації [PERSON] відсутні дані про наявність у нього профзахворювання. З даної відповіді вбачається, що необхідності в госпіталізації [PERSON] не було через повну відсутність зв"язку його захворювання з умовами праці. Оригінал цієї відповіді знаходиться в медичній картці [PERSON] Сумської обласної клінічної лікарні і був оглянутий в судовому засіданні. В медичній картці [PERSON] є запис профпатолога про одержання відповіді з Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань і записаний текст цієї відповіді від 01.04.1985 року. Зі змісту судового рішення також вбачається, що до 1990 року документи на [PERSON] на адресу клініки не поступали . З відповіді Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань вбачається, що амбулаторна картка на [PERSON] була заведена в поліклініці інституту в 1990 році при його безпосередньому обстеженні. В 1985 році до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань направлялась лише медична документація на [PERSON] В судовому засіданні уповноважений представник відповідача пояснив, що відповідно до п. 7.2. Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організації, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 р., в НДІ відсутні документи щодо обстеження чи наявності медичного висновку за 1985 рік [PERSON] , 1946 року народження. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач в обгрунтування своїх вимог стверджує, що на підставі вивчення надісланої медичної документації було встановлено, що у [PERSON] відсутні дані про наявність у нього профзахворювання, та що даний висновок Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 01.04.1985 року покладено в основу відмови в розслідуванні професійного отруєння. Таке твердження не відповідає дійсності, тому що при розгляду справи за позовом [PERSON] до Сумської обласної клінічної лікарні , лікаря -профіатолога [PERSON], про визнання дій та бездіяльності неправомірними, було встановлено, що 25.03.1985 року за вих.. № 890 лікарем- профпратологом [PERSON] було направлено листа до Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань з проханням госпіталізації [PERSON] на обстеження з метою встановлення зв"язку виявленої у нього патології з професією варника рідного скла. До обласної лікарні надійшла відповідь Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 01.04.1985 року за підписом [PERSON], що на підставі вивчення надісланої медичної документації [PERSON] відсутні дані про наявність у нього профзахворювання. Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином встановлено, що після вивчення медичної документації щодо стану здоров"я [PERSON] 01.04.1985 року була надана відповідь , а не висновок, як стверджує позивач, про те, що на підставі вивчення надісланої медичної документації [PERSON] відсутні дані про наявність у нього профзахворювання. Під час розгляді дійсного позову позивача , в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що медичного колегіального висновку клінікою Харківського НДІ гігієни праці та профзахворювань відносно [PERSON], [INFO], який мешкає: [ADDRESS], станом на 25.03.1985 року взагалі не було виготовлено, тому що за результатами аналізу медичної документації було повідомлено лікаря- профпатолога Сумської обласної клінічної лікарні про те, що відсутні дані про наявність у [PERSON] профзахворювання, а відповідно підстав для роботи комісії з цими документами не було . Вся отримана медична документація щодо стану здоров"я [PERSON] була повернута в розпорядження лікарні, де перебував на обліку позивач, що підтверджено відповідними доказами. Відповідно до вимог ст.. 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пояснень позивача та представника відповідача, зі змісту рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.04.2008 року ( справа № 2-37/08) беззаперечно встановлено, що висновок, факт ненадання якого просить встановити позивач, взагалі не існує, тому що такого медичного документу взагалі не було виготовлено станом на 25.03.1985 року , що підтверджено сукупність достатніх та допустимих доказів. Таким чином, ті обставини, про які зазначає позивач в своєму позові в обґрунтування вимог щодо встановлення факту ненадання медичного колегіального висновку відповідачем та зобов"язання відповідача видати йому такий висновок, не свідчать про наявність обов"язку у лікарської комісії щодо виготовлення такого висновку за вказаних та встановлених вище обставин , відповідно такого документу взагалі не виготовлялось , ці факти не вказують на вину відповідача, відповідно у суду відсутні законні підстави зобов"язати відповідача видати такий колегіальний висновок. Таким чином, позивач не довів суду всі обставини, на які посилається в підтвердження заявлених позовних вимог, не довів суду переконливість наданих доказів. За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed