Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що вона з ним уклала 10.11.2012р. шлюб у Теківській сільській раді, від якого у них народилась дочка [PERSON]- [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час між сторонами припиненні будь-які стосунки, позивачка більше шести місяців вже проживає у м.Виноградові, оскільки дочці не виповнилось одного року, то позивачка здійснює догляд за нею і ніде не працює. Заявлені вимоги мотивовані тим, що дочка проживає з позивачкою, а відповідач постійного місця роботи не має, про матеріальний стан дочки не турбується, участі у її утриманні не приймає , матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, сама позивачка забезпечити належне утримання дочки не може, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, ніде не, проте їздить на заробітки, у зв"язку з чим позивачка бажає отримувати аліменти на дочку в твердій грошовій сумі- в розмірі по 700,00 грн. на місяць на дитину з наступною індексацією, а також по 700,00 грн. на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсягу, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач в судовому засіданні, визнавши, що він є здоровою, працездатною особою, проте позовні вимоги не визнав, оскільки він не має постійного місця роботи а відтак не має з чого виплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін та представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає позов обгрунтованим із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що сторони уклали 10.11.2012р. шлюб у Теківській сільській раді, від якого у них народилась дочка [PERSON]- [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час між сторонами припиненні будь-які стосунки, позивачка більше шести місяців вже проживає у м.Виноградові, оскільки дочці не виповнилось одного року, то позивачка здійснює догляд за нею і ніде не працює. Встановлено також, що відповідач (в засіданні визнав, що він є здоровою та працездатною особою) постійного місця роботи не має, про матеріальний стан дочки не турбується. Сама позивачка забезпечити належне утримання дочки не може. Між тим, відповідач ніде не працює, допомоги позивачці не надає. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів (ч.ч.1-2 ст.182 цього-ж Кодексу), суд має враховувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Зокрема, якщо суд встановить, що той з батьків, з кого стягуються аліменти, є інвалідом 1,11,111 групи, він повинен враховувати цю обставину для зменшення їх розміру. Крім цього, закон виходить з того, що суд має також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати. Відповідач, як встановлено у суді, є здоровою та працездатною особою, на даний час належної матеріальної допомоги на утримання дочки позивачці не надає, інших дітей або батьків, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати, у нього не має. Обґрунтовуючи свої вимоги у позові та у суді позивачка вказала, що їй на даний час важко утримувати самій дочку без допомоги відповідача, крім того витрати на її утримання збільшуються, відповідач постійного місця роботи не має, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 700,00 грн. в місяць та по 700,00 грн. на утримання самої позивачки. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ж до ч.1 ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини справи, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, заявлені позивачкою з урахуванням фактичних потреб дитини, фінансових та матеріальних можливостей батька, який є працездатною і здоровою особою, а також передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає до задоволення частково. Посилання відповідача на те, що він ніде не працює та не має стабільного заробітку, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки наведені обставини не перешкоджають йому працевлаштуватись і належним чином виконувати свої обов"язки, передбачені ст.180 СК України. На час розгляду справи у суді відповідач не платить аліментів. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме відповідач неналежно виконує обов"язки по утриманню малолітньої дочки, зваживши на потреби дитини та враховуючи, що відповідач не має постійної роботи, а відтак його дохід є нестабільний та мінливий- таким чином, суд має право присудити на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі- по 600,00 грн. на дитину. При цьому суд виходить з того, що відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2014р. для дітей віком до 6 років становить 1.032,00 грн. Між тим, мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що у позивачки на утриманні та вихованні знаходиться неповнолітня дочка [PERSON]- [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Окрім того, суд вважає за необхідне частково задоволити уточнені позовні вимоги і щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання, зокрема, в розмірі 200,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст.ст.180,184 СК України та

Outcome: approved