Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що у липні 2014 року вона звернулася до відповідачки, як туроператора, з метою придбання туристичних послуг - організації проведення туристичного туру (круїзу) Київ-Пула-Київ на трьох осіб у період з 09.07.2014 року по 23.07.2014 року. В офісному приміщенні ТОВ "Стар Тревел Груп", директором якого є відповідачка, 22.07.2014 року відповідач надала позивачу туристичні послуги, пов"язані із бронювання туру та укладенням договору від 22.07.2014 року, за що позивачкою було сплачено грошові кошти у розмірі 22000, 00 грн. За попередньою домовленістю 25.07.2014 року позивачка передала відповідачці грошові кошти у розмірі 43190, 00 грн. по курсу євро на день оплати. Але за день до від"їзду відповідач повідомила, що паспорти позивачки та ще двох осіб було викрадено, у зв"язку з чим запропонувала позивачці змінити строки туру, на що позивачка погодилась. Позивач протягом певного часу проводила дії по відновленню документів, а також чекала запропонованого відповідачкою туру. В подальшому відповідачка перестала відповідати на телефонні дзвінки, а потім зовсім зникла. Після того, як відповідачка знову вийшла на зв"язок, вона написала позивачці розписку про зобов"язання повернути грошові кошти за невиконання умов договору у розмірі 4420, 00 Євро та вартість двох віз по 35 Євро кожна. Але до цього часу грошові кошти не повернуто, у зв"язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 4420, 00 Євро за невиконання умов договору та 70, 00 Євро за оформлення віз, моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн. В судовому засіданні представник позивачки уточнила позовні вимоги, просила їх повністю задовольнити, стягнути з відповідачки на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 4420, 00 Євро за невиконання умов договору та 70, 00 Євро за оформлення віз, за курсом НБУ на момент винесення судом рішення, моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2014 року між позивачкою, з однієї сторони, та відповідачкою [PERSON], як директором ТОВ "Сало Тревел Компані", з другої сторони, був укладений Договір на туристичне обслуговування № 22/07 (а.с.10-13). Відповідно до умов вказаного Договору відповідачка зобов"язувалася надати позивачці та членам її сім"ї (всього три особи) туристичні послуги, а саме організувати проведення туристичного туру (круїзу) Київ-Пула-Київ у період з 09.07.2014 року по 23.07.2014 року включно. Вартість послуг, що повинна була надати відповідачка, становить, згідно Договору, 4420, 00 Євро. Договором та Додатками до нього було передбачено всі істотні умови туристичного туру, а саме: дата заїзду, дата від"їзду (кількість днів відпочинку), назва круїзу та лайнеру, умови харчування та розташування, загальна вартість туру, попередня оплата вартості туру, ім."я, прізвища та паспортні дані клієнтів. На виконання умов Договору позивачка 22.07.2014 року сплатила відповідачці грошові кошти у розмірі 22000, 00 грн., а 25.07.2014 року - грошові кошти у розмірі 43190, 00 грн., за курсом Євро станом на день оплати, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.19). Але відповідачкою не було виконано свої зобов"язання за вказаним Договором, нею були втрачені закордонні паспорти позивачки та членів її сім"ї, у зв"язку з чим відповідачкою було запропоновано після відновлення паспортів здійснити туристичну поїздку в інше місце. Але навіть після отримання згоди позивачки зобов"язання виконано не було. На підтвердження невиконаних обов"язань перед позивачкою [PERSON] 11.09.2014 року було написано Розписку (а.с.20) про те, що вона зобов"язується повернути грошові кошти за ненадання туристичних послуг позивачці протягом одного місяця. Але в передбачений в розписці строк відповідачка грошові кошти не повернула, зустрічей уникає, у зв"язку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов"язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Статтею 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договору плату зобов"язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт). Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. До укладення договору на туристичне обслуговування споживачу туристичного продукту має бути надана інформація про: туроператора (тур агента), його місцезнаходження і поштові реквізити, наявність ліцензії на здійснення туристичної діяльності, сертифікатів відповідності та іншу інформацію відповідно до законодавства про захист прав споживачів. Згідно із ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов"язань туроператор, тур агент, інші суб"єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено при розгляді справи, позивачка у повному обсязі виконала свої зобов"язання за Договором від 22.07.2014 року, а відповідачка умови Договору порушила, свої зобов"язання не виконала, грошові кошти за невиконання зобов"язань не повернула. Враховуючи викладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 4420, 00 Євро за невиконання умов Договору підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивачки повинно бути стягнуто грошові кошти у розмірі 4420, 00 Євро, що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 101729, 15 грн. (1 Євро = 2301,5647). Що стосується стягнення з відповідачки грошових коштів у розмірі 70 Євро за оформлення віз, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано жодних належних доказів того, що такі кошти нею були сплачені. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено судом, внаслідок невиконання умов Договору відповідачкою, позивачка [PERSON] отримала моральні страждання, що виразилися у тому, що вона не мала можливості своєчасно виїхати на відпочинок, запланований для всієї сім"ї, так і не змогла відпочити через відсутність коштів, що були виділені у сімейному бюджеті для відпустки, відповідачка уникала зустрічей, постійно зникала, не пояснювала, коли саме буде повернуто кошти, що призвело до нервового напруження з боку позивачки, а тому суд вважає, що розмір шкоди, зазначений нею, є таким, що повністю відповідає отриманим позивачкою стражданням, і тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн., то судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як встановлено при розгляді справи, між позивачкою [PERSON] та [PERSON] була укладена Угода про надання правової допомоги від 13.12.2014 року. Предметом даного Договору є надання юридичних послуг [PERSON] Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за надання правової допомоги позивачка повинна сплатити юристу гонорар у розмірі, визначеному сторонами за їх домовленістю. Попередня оплата у розмірі 2000, 00 грн. Але позивачкою та її представником не було надано суду жодних належних доказів, що підтверджують статус представника, як адвоката або іншого фахівця в галузі права. А відшкодування витрат на правову допомогу представникам, які не є адвокатами або фахівцями в галузі права, діючим законодавством не передбачено. Крім того, позивачкою та її представником не було надано суду жодних доказів того, що оплата за надання юридичних послуг була здійснена у повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині повинно бути відмовлено. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів за невиконання умов Договору та відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки є підставними та обґрунтованими, в іншій частині позовних вимог повинно бути відмовлено. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1067, 29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial