Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15.10.2013 у розмірі 11466,34 грн станом на 21.03.2021, яка складається з: 8379,92 грн - заборгованість за кредитом; 3086,42 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; та судові витрати у розмірі 2270,00 грн (судовий збір). Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 15.10.2013. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві, де є відповідні її запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідачки, дія Договору підтверджується фактом користування нею картковим рахунком та використання кредитних коштів. Виконання відповідачкою Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписавши заяву, між сторонами, відповідно до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, в тому числі, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідачка при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51. Договору - короткостроковий кредит надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, однак не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак і в позовній заяві, і в окремому клопотанні просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.04.2021 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. Разом з позовною заявою від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому він також не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 02.08.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлялася про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 15 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно з умовами даної заяви, вона погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, а також зобов`язалася виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с. 13). Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтована загальна вартість кредиту споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладені в Інформації про умови кредитування, яка 22.06.2020 надана та підписана [PERSON] . Зокрема, відповідно до вказаної Інформації про умови кредитування: процентна ставка у межах пільгового періоду становить 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду - 43,2 %, 42,00 %, 37,2 % річних; тип процентної ставки - фіксована, змінюваної процентної ставки немає, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 86,40 % , 84,00 % 74,40 % (а.с. 14-16). Згідно з довідкою про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), кредитний ліміт карткового рахунку [NUMBER] неодноразово змінювався, зокрема, у період з 14.05.2014 по 27.10.2017 кредитний ліміт зменшувався та становив 0 грн, 04.06.2018 був збільшений до 10000 грн, 18.08.2018 зменшений до 0,00 грн (а.с. 11). Дані про номери карток, дату їх відкриття та термін дії, отриманих [PERSON] , містяться у довідці, долученій АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою відповідачка отримала 14.05.2014 картку [NUMBER] з терміном дії до 07/17 та 27.10.2017 картку [NUMBER] з терміногм дії 05/21 (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.10.2013, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" і клієнтом [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 21.03.2021 остання має заборгованість в розмірі 11466,34 грн, яка складається з: 8379,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 8379,92 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 3086,42 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії (а.с. 5, 6-8, 9-10). Тобто, в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] погашала кредит, сплачувала відсотки за користування ним, однак не своєчасно та не в повному обсязі, що знайшло своє відображення у вказаному розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку (а.с. 60-64), згідно з якою останнє зарахування коштів у рахунок погашення кредиту мало місце 31.03.2020 на суму 400 грн, в подальшому мали місце неодноразові списання відсотків з кредитного ліміту В цілому на підтвердження умов надання кредиту відповідачці та порушення зобов`язання нею позивач надав суду анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 13), Інформацію про умови кредитування (а.с. 14-16), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна": «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold" (а.с. 17), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та наказ банку про їх затвердження (а.с. 18-48, 49), розрахунок заборгованості (а.с. 5, 6-8, 9-10), виписку по рахунку (а.с. 60-64), довідки з інформацією про кредитний ліміт та отримані відповідачкою картки (а.с. 11, 12). Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтями 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка 15.10.2013 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку й отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляв АТ КБ «ПриватБанк». Позивач посилається на те, що умови кредитного договору, укладеного між ним та відповідачкою, визначені в заяві та в Умовах та правилах наданнях банківських послуг. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучений до матеріалів справи витяг з Умов та правил наданнях банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву позичальника. Роздруківка із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки долучені до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, а в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла остання, підписуючи заяву від 15.10.2013, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору б/н від 15.10.2013. Прийшовши до такого висновку, суд також враховує, що в даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»), а у п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятій 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. З огляду на вищевказане, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, як встановлено з долучених матеріалів справи, [PERSON] 22.06.2020 підписала Інформацію про умови кредитування та контактні дані кредитодавця, в якій визначені, основні умови кредитування, в тому числі, тип кредиту, кредитний ліміт, реальна річна процентна ставка та орієнтована загальна вартість кредиту, порядок повернення кредиту. Таким чином, суд встановив, що основні умови кредитування, на яких [PERSON] був виданий кредит та саме на таких умовах вона користувалась ним, містяться в описаній вище анкеті-заяві позичальника та інформації про умови кредитування, копії яких містяться у матеріалах справи, та в яких вона фактично погодилася з умовами кредитування, які відповідають даним, що наведені у розрахунку заборгованості, що засвідчила своїми підписами. У ч. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. З розрахунків заборгованості за договором встановлено, що відповідачка отримувала кредитні кошти, однак не надавала своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відповідно з наданим банком розрахунком за договором станом на 21.03.2021 за нею рахується заборгованість в розмірі 11466,34 грн, складові якої вказані вище. З урахуванням викладеного, даючи оцінку вказаним вище розрахункам заборгованості за кредитним договором, інформації про умови кредитування, в якій визначений, в тому числі, розмір відсотків за користування кредитними коштами, з яким відповідачка погодилася, підписавши дану інформацію, зважаючи на те, що вона користувалася кредитними коштами на визначених у інформації умовах та вносила проплати з метою погашення заборгованості, тобто погоджувалася з розміром її нарахування, однак нерегулярно, тобто з порушенням визначених строків, беручи до уваги, що жодних зауважень щодо нарахованої заборгованості від неї до суду не надходило, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15.10.2013 у розмірі 11466,34 грн станом на 21.03.2021, яка складається з: 8379,92 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3086,42 грн - заборгованість за простроченими відсотками (8379,92 грн+3086,42 грн=11466,34 грн). Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 59). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 гривень. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 141 ЦПК України та

Outcome: approved