Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся 06.06.2018 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла прабабуся позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2011 року, актовий запис № 21. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 4,08 гектара на території Бодаквянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16 серпня 2004 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 410. За життя [PERSON] було складено заповіт на ім"я батька позивачки [PERSON], який помер [INFO] , та належним чином не оформив своїх спадкових прав. При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини та в зв"язку з тим, що неможливо встановити ступінь споріднення між спадкоємцем та спадкодавцем. Тому позивачка була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на майно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона є правнучкою [PERSON], яка проживала разом з ними, та яку доглядала [PERSON]. На ім"я батька було складено [PERSON] заповіт, але він помер та належним чином не оформив своїх спадкових прав і тільки в цьому році серед речей батька, які збереглися, позивачка знайшла Державний акт на право власності на землю. Відповідач - представник Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа - нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без її участі. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, рати-фікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його циві-льних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачен-ня, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла прабабуся позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2011 року, актовий запис № 21. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 4,08 гектара на території Бодаквянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16 серпня 2004 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 410. За життя [PERSON] було складено заповіт на ім"я батька позивачки [PERSON], який помер [INFO] , та належним чином не оформив своїх спадкових прав. При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини та в зв"язку з тим, що неможливо встановити ступінь споріднення між спадкоємцем та спадкодавцем. Тому позивачка була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на майно. Після смерті 17.11.2011 року [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори № 459/02-31 від 04.04.2018 року. Після того, як позивачці стало відомо про наявність спадкового майна померлої [PERSON] і про відсутність інших спадкоємців, вона звернулася до Державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачці було відмовлено в зв"язку із тим, що ним пропущено строк необхідний для прийняття спадщини та документально неможливо встановити факт її родинних відносин із спадкодавцем. Строк необхідний для прийняття спадщини позивачка пропустила у зв"язку із тим, що тільки в цьому році серед речей батька, які збереглися, вона знайшла Державний акт на право власності на землю. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, на даний час не збереглося ряд документів, якими можна підтвердити той факт, що позивачки батько був онуком [PERSON] і таким чином, що [PERSON] була прабабусею позивачки. Встановлення факту родинних відносин позивачці з померлою [PERSON] потрібно для належного оформлення спадкових прав. Так згідно пояснень у судовому засіданні свідка [PERSON], яка суду пояснила, що вона являється матір"ю позивачки по справі [PERSON], дійсно [PERSON] була прабабусею в другому коліні і коли їй було вісімдесят років, проживала разом з ними. Так як батьки працювали, догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON]. Коли [PERSON] померла, провели її поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знала [PERSON], так як проживали разом в селі Бодаква Лохвицького району. Оскільки чоловік [PERSON] давно помер, дітей вона не мала, то родина позивачки по справі [PERSON] забрали її до себе, доглядали та провели поховання. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів наданих свідками, тому що це має юридичне значення для позивачки [PERSON], так як для оформлення спадкових прав потрібно встановити факт родинних відносин [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved