Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

17 березня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (далі ПАТ КБ ПриватБанк), , звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 31 травня 2010року банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір без номеру, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5. "Правил користування платіжною карткою". Одночасно пунктом 5.3. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість одностороннньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8. Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснення операцій по картрахункам. Свої зобов'язання за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, тобто, умов договору, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором станом на 29 лютого 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 34 218грн. 64коп., що складається з наступного: 9 050 грн.13коп. заборгованості за кредитом, 21 287грн. 99коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1774грн. 87 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1605грн.65коп.штрафу (процентна складова), яку ПАТ КБ ПриватБанк просить стягнути на його користь з відповідача, а також стягнути судові витрати в сумі 1378грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що заборгованість за тілом кредиту є більшою за збільшений 02.07.2013року кредитний ліміт 8500грн., оскільки відповідач користувалась кредитним лімітом з 29.04.2013року спочатку в сумі 300грн., потім сума була банком збільшена до 2000грн., потім до 8500грн.( а.с.8), а оскільки сплата за кредитом відповідачеим не завжди здійснювалась своєчасно, для погашення заборгованасті банком направлялись кредитні кошти з кредитного ліміту, що й потягло збільшення суми боргу до 9050,13грн., що підтверджується розрахунком. В подальшому представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав додатково розрахунок до позову та виписку по карткам за весь період користування кредитом вілдповідачем ( а.с.76-105). Представник відповідача. в судовому засіданні позов визнав частково, в сумі 8500грн. заборгованості за тілом кредиту( збільшений 02.07.2013року кредитний ліміт), просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Зазначив, що позивачем необгрунтовано збільшено суму боргу за кредитом з 8500грн.до 9050,13грн., а тому й зазначений позивачнм розмір заборгованості за процентами 21 287,99грн.є невірним. Із наданих позивачем розрахунків неможливо вірно розрахувати розмір заборгованості за процентами, тому відповідач повністю їх не визнає. Стосовно пені та штрафів просив суд застосувати строки позовної давноств. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, що є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в сумі 9050грн. 13 коп. заборгованості за кредитом, 2128грн. 99 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1199 грн. 97коп пені, виходячи з наступного. Відповідно до змісту ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріалами справи підтверджено, що заявою від 31.05.2010року, яка підписана відповідачем [PERSON], вона погодилась, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою»( а.с11-21), та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.u.a., складає між нею та банком договір приєднання( а.с.9). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Свої зобов'язання за договором та угодою ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, заборгованість станомна 29 лютого 2016 року складає 34218грн.64коп., що складається з наступного: 9050 грн.13коп.- заборгованість за кредитом, 21 287грн.99коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1774,87грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1605грн.65коп. - штраф (процентна складова), про що свідчить розрахунок заборгованості за договором( а.с.67). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч.2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідач [PERSON] заявила клопотання про застосування позовної давності (а.с. 43,51-52). Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем останнє погашення здійснено 01.10.2014року в сумі 25,13грн.( а.с.7), а тому з вказаної дати почався відлік строку позовної давності в один рік для вимог про стягнення штрафу, який закінчився відповідно 01.10.2015року. Позивач звернувся до суду 17.03.2016року, тобто, з пропуском встановленого строку, тому вимоги про стягнення штрафу в сумах 500 грн. (фіксована частина) та 1605грн.65коп. (процентна складова) не підлягають задоволенню у зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Щодо вимог про стянення пені в сумі 1774,87грн, суд, враховуючи річний строк позовної давності, стягує з відповідача суму пені частково, за період останніх 12 місяців перед зверненням до суду з 29.02.2015року по 29.02.2016 року, що відповідно до наданого розрахунку( а.с.7) складає: 1775грн. - 574,90грн.( сума нарахованої пені станом на 28.02.2015року) = 1199,97грн. Оскільки судом задоволено вимоги частково, а саме з заявленої суми 34 218грн.64коп. задоволено вимоги на суму 31538грн. 09коп., тобто на 92 %, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 1267,76грн.

Outcome: partial