Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Недрофарба" (місце проживання: 64303, Харківська обл., місто Ізюм, вулиця Івана Мірошніченка, будинок 102-а) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову посилається на те, що з 01 лютого 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Недрофарба" та [PERSON] був укладений договір оренди квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Строк дії договору складав один рік тобто до 01 лютого 2007 року, при цьому договір оренди не передбачав можливості пролонгації. Проте, після закінчення строку дії договору оренди, [PERSON] продовжила користуватись орендованою квартирою та користується нею до цього часу. Вказаний факт підтверджується довідкою б/н від 19 вересня 2018 року, що була надана приватним акціонерним товариством "Недрофарба" яке є повним правоприємником відкритого акціонерного товариства "Недрофарба". Окрім того довідкою від 19 вересня 2018 року ПАТ "Недрофарба" підтвердило, що спірна квартира знаходиться у них на балансі та її залишкова вартість складає 30 128 грн. 62 коп. [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача директор ПАТ «Недрофарба» [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності Проти задоволення заяви не заперечував. Судовим розглядом встановлено, що 01 лютого 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Недрофарба" та [PERSON] був укладений договір оренди квартири розташованої за адресою: [ADDRESS].(а.с.7) Довідкою від 19 вересня 2018 року ПАТ "Недрофарба" підтвердило, що спірна квартира знаходиться у них на балансі та її залишкова вартість складає 30 128 грн. 62 коп.(а.с.12) Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Елементи набувальної давності також передбачені статтями 335, 338, 341, 343 ЦК, за положеннями яких після вчинення законодавчо визначених дій та зі спливом певного строку особа може набути право власності на безхазяйне майно, знахідку, бездоглядну домашню тварину чи скарб. Але положення статті 344 ЦК в таких випадках не застосовуються. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. [PERSON] на протязі більше ніж 10 років відкрито володіє квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS]. При вказаних обставинах можна вважати, що позивач добросовісно володіє чужим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved