Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та виключення майна з актів опису й арешту, визнання права власності на транспортний засіб. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.10.2008 року уклав з [PERSON] договір позики, за умовами якого надав позичальнику грошові кошти в сумі 17 000 доларів США строком на п"ять років і в забезпечення виконання зобов"язань за даним договором сторони 28.10.2008 року уклали договір застави транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, колір синій, кузов [NUMBER], двигун V=2461 см.куб., дизельне паливо, тип ТЗ - фургон маловантажний, реєстраційний номер [NUMBER], належного на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія [NUMBER] виданого ВРЕР ДАІ м.Сарни УДАІ УМВС України в Рівненській області, вартістю 100 000 грн., однак в установлений договором позики строк відповідач не виконав зобов"язання по поверненню грошових коштів, в зв"язку з чим він набув право звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], але йому стало відомо, що дане майно було описане та арештоване заступником начальника відділу ДВС Сарненського РУЮ згідно акту опису і арешту майна від 03.04.2014 року як майно боржника [PERSON] в зв"язку з виконанням судових рішень, а тому внаслідок опису і арешту транспортного засобу порушені його цивільні права щодо володіння та розпорядження майном, яке є предметом застави та перебуває у його володінні, просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за договором позики №1446/1 від 28.10.2008 року в сумі 17 000 доларів США звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія [NUMBER], шляхом визнання за ним, позивачем, права власності на транспортний засіб, виключити даний транспортний засіб із переліку арештованого майна та зняти арешт з автомобіля. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю і дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] письмовою заявою позовні вимоги визнав у повному обсязі, виклавши пояснення, які підтверджують обставини спору, які викладені в позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, заступник начальника ВДВС Сарненського РУЮ Павлюк М.Г. не заперечує проти позову, посилаючись на те, що акт опису й арешту майна від 03.04.2042 року був складений законно в зв"язку із примусовим виконанням судових рішень щодо боржника [PERSON], при цьому ним перевірялись дані про наявність обтяжень щодо спірного транспортного засобу, який на момент опису й арешту не був предметом застави як стягувачів у виконавчому провадженні, так і третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Згідно умов договору позики №1446/1 від 28.10.2008 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], позикодавець позичив позичальнику 17 000 доларів США до 28.10.2013 року, що також підтверджується розпискою [PERSON] про отримання грошей від [PERSON] В забезпечення виконання зобов"язань за договором позики сторони 28.10.2008 року уклали договір застави транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, колір синій, кузов [NUMBER], двигун V=2461 см.куб., дизельне паливо, тип ТЗ - фургон маловантажний, реєстраційний номер [NUMBER], належного на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія [NUMBER] виданого ВРЕР ДАІ м.Сарни УДАІ УМВС України в Рівненській області, вартістю 100 000 грн., який нотаріально не посвідчувався відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про заставу" в редакції від 18.11.2003 року, яка діяла до 06.07.2010 року, та не передбачала обов"язкового нотаріального посвідчення договору застави транспортного засобу. Згідно довіреності нотаріально посвідченої 28.10.2008 року [PERSON] отримав право бути представником власника транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, колір синій, кузов [NUMBER], двигун V=2461 см.куб., дизельне паливо, тип ТЗ - фургон маловантажний, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] з питань експлуатації автомобіля, який був переданий йому як заставодержателю за договором застави транспортного засобу від 28.10.2008 року. Згідно ч.1 ст.20 Закону України " Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В силу ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно положень ч.1,ч.2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достовірно встановлено, що позичальник [PERSON] не виконав у встановлений термін зобов'язання по поверненню грошей, які позичив у [PERSON] згідно договору позики від 28.10.2008 року, яке забезпечувалось заставою транспортного засобу, в зв"язку з чим позивач як заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у виді транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, колір синій, кузов [NUMBER], двигун V=2461 см.куб., дизельне паливо, тип ТЗ - фургон маловантажний, реєстраційний номер [NUMBER], належного на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія [NUMBER] виданого ВРЕР ДАІ м.Сарни УДАІ УМВС України в Рівненській області, вартістю 100 000 грн., відповідно до п.4.4 договору застави транспортного засобу від 28.10.2008 року, який передбачає порядок передачі права власності на транспортний засіб від [PERSON] до [PERSON], що не суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", Закону України "Про заставу", Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрація обтяжень", оскільки визнання права власності на траспортний засіб як судовий спосіб захисту цивільних прав позивача вищезазначеним законодавством не передбачений. Актом заступника начальника ВДВС Сарненського РУЮ Павлюком М.Г. від 03.04.2014 року описане та арештоване майно боржника [PERSON], а саме: транспортний засіб марки VOLKSWAGEN Т4, реєстраційний номер [NUMBER], який згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.05.2014 року, наданого представником ВДВС Сарненського РУЮ в судовому засіданні, є власністю [PERSON], яка не обтяжена стягувачами у виконавчому провадженні та третіми особами. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом достовірно встановлено, що майно у виді транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яке описане заступником начальника ВДВС Сарненського РУЮ Павлюка М.Г. від 03.04.2014 року, та на яке накладено арешт, дійсно є предметом застави в забезпечення виконання [PERSON] договірних зобов"язань за договором позики від 28.10.2008 року, згода на відчуження майна при його арешті заставодавцем [PERSON] не надавалась, який в свою чергу набув право звернення стягнення на предмет застави у виді транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, реєстраційний номер [NUMBER], та має пріоритетне право на забезпечення виконання договірних зобов"язань шляхом передачі права власності на спірний транспортний засіб перед стягувачами у виконавчому провадженні, в зв"язку з чим необхідно виключити дане майно з акту опису та арешту від 03.04.2014 року із звільненням майна з-під арешту, так як при описі та арешті майна порушені цивільні права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: partial