Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Представник позивача Гаренко Н.В. звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 25274,89 грн та судовий збір в розмірі 1921 грн, посилаючись на те, що 11.08.2011 між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви, за умовами якої отримала кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином свої зобов"язання за договором не виконала та станом на 31.03.2019 має заборгованість в сумі 25274,89 грн, яка складається з 2156,83 грн-заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18538,30 грн - нарахована пеня за прострочене зобов"язання, 2900 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1179,76 грн - штраф (процентна складова). Сторони в судове засідання не з"явилися, представник позивача подала до суду клопотання в якому просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, підтримала вимоги свого довірителя в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач подала до суду заяву, якою вимоги позивача визнала частково та просить суд не стягувати пеню у зв"язку з тим, що її розмір значно вищий за суму основного боргу. Просить суд справу розглянути у її відсутності. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку скороченого провадження від сторін не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що 11.08.2011 між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви, за умовами якої отримала кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2019 відповідач має заборгованість у розмірі 25274,89 грн, яка складається з 2156,83 грн-заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18538,30 грн - нарахована пеня за прострочене зобов"язання, 2900 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1179,76 грн - штраф (процентна складова). Умовами та правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами догоору, передбачено право кредитора у разі прострочення позичальником виконання зобов"язань нарахунання пені та штрафів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що відповідано до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором, свідчать про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 у справі 6-2003 цс15. З огляду на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборговансті за пенею та штраф, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій у розмірі 1679,76 грн, який є меншим за розмір заборгованості по пені в сумі 21438,30 грн, що дозволить забезпечити дотримання справедливого балансу інтересів сторін та дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. За викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2156,83 грн та штраф (фіксована та процентна складова) в розмірі 1679,76 грн, а всього 3836,59 грн. Судові витрати, пов"язані з розглядом справи в розмірі 1921 грн підлягають у відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню на користь позивача з відповідача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial