Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду звернувся позивач [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою дитиною, стягнення аліментів на їх утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з дружиною [PERSON] та неповнолітніми онуками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають [ADDRESS]. Батько дітей [PERSON] помер [INFO]. Мати дітей [PERSON] , відповідачка по справі, є дочкою позивача, зареєстрована за вказаною вище адресою, проте на даний час з її слів проживає в [ADDRESS]. Відповідачка не займається вихованням своїх дітей та не дбає про належне їх утримання та матеріальне забезпечення, зловживає алкоголем, не проживає дома і веде аморальний спосіб життя, всі батьківські обов»язки щодо дітей виконує позивач з дружиною. А тому позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON], встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначити його піклувальником онука, встановити опіку над малолітньою [PERSON] та призначити його опікуном онучки, стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав. Відповідачка позов не визнала, вважає, що батьківські обов'язки виконує належно. Представник третьої особи позов підтримав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Як встановлено судом, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії [NUMBER]. Відповідачка [PERSON] - дочка позивача [PERSON] Як вбачається з довідки № 175 від 10 листопада 2016 року, [PERSON] навчається в Комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний ліцей-інтернат фізичної культури і спорту» в гр.№32, стипендії не отримує. Відповідно до листа вказаного навчального закладу за №362 від 08 листопада 2016 року адресованого Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради, мати [PERSON], [PERSON] навчанням дитини не цікавиться, в навчальному закладі жодного разу не була, на телефонні дзвінки класного керівника не відповідає. Відповідно до характеристики [PERSON], виданої директором Білоцерківської загальноосвітньої школи №21, за період навчання [PERSON] у вказаному навчальному закладі у період з п'ятого по восьмий клас, мати не брала участь у вихованні дитини, не цікавилася навчанням, не відвідувала батьківські збори, не реагувала на зауваження класного керівника, не перевіряла щоденник. Щодо характеристики , виданої директором тієї ж школи відносно [PERSON], то в ній вказано, що мати не приділяє належної уваги вихованню дівчини, навчанням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує, на зауваження та прохання вчителів не реагує. Свідки [PERSON], [PERSON], які є класними керівниками дітей, та [PERSON], бабуся дітей, надали суду покази, з яких вбачається, що відповідачка [PERSON] самоусунулась від виховання [PERSON] та [PERSON], не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання, про духовний розвиток дітей не цікавиться взагалі, вихованням дітей не займається. Встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування своїх дітей, що негативно впливає на їхній фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти. А тому суд , з врахуванням всього наведеного , вважає за можливе позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов"язків . Судом при цьому приймається також до уваги висновок служби у справах дітей Білоцерківської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Крім того, позивач ставить перед судом питання про встановлення опіки над малолітньої [PERSON] та піклування над неповнолітнім [PERSON] і просить суд призначити його опікуном та піклувальником дітей. Відповідно до ч.1 ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до приписів ч.3,4 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи міститься висновок №4317/1-7 від 12 грудня 2016 року виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] та про доцільність встановлення піклування на [PERSON] та опіки над [PERSON]. Висновок зводиться до того, що орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей: позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] та дочки [PERSON] та встановлення піклування над [PERSON] та опіки над [PERSON], з боку їх діда [PERSON] Позивач [PERSON] станом на 07 листопада 2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується копією Довідки № 266-25102016/32002 виданої МВС. За станом здоров»я [PERSON] не має протипоказань бути опіком та піклувальником дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив своє бажання бути опікуном та піклувальником онуків. Передбачених законом підстав відмовити позивачеві в призначенні його опікуном та піклувальником щодо дітей суд не вбачає. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно. Суд вважає такий розмір аліментів виправданим та таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду в повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачці, що відповідно до ст. 169 СК України вона право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни його поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн, а також на користь позивача в розмірі 1653,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved