Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2018 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з нею. Рішенням цього ж суду від 01 липня 2019 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000, 00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Однак від сплати аліментів відповідач ухиляється, в зв"язку з чим утворилась заборгованість. Зазначає, що з часу розірвання шлюбу батько дитини злісно ухиляється від виконання обов`язків щодо її виховання, зовсім не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я. В зв"язку з наведеним просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. У судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи також подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно з положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов`язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторін у шлюбі [INFO] народилась дитина : [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини зазначені : [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Сімейне життя між подружжям не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 березня 2018 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір"ю (а.с.14). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 липня 2019 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-8). Однак відповідач від сплати аліментів ухилявся, в зв"язку з чим станом на 03 серпня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 6 962, 00 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Однак, всупереч цьому, відповідач злісно ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини, зовсім не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я. Згідно висновку виконкому П"ядицької сільської ради Коломийського району від 22 березня 2021 року № 38, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , так як він не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться розвитком дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не утримує матеріально. На думку суду вказані докази дають підстави вважати, що відповідач нехтує батьківськими обов`язками по піклуванню над дитиною, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагається підтримувати зв`язки з дитиною, хоча таку можливість має, оскільки нічим не встановлено що хтось чинить йому перешкоди в цьому. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15,16 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Беручи до уваги, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо неповнолітньої дитини, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 150, 164-166 СК України,

Outcome: approved