Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

19 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з наведеною заявою. При цьому, вказала, що [INFO] померла її дочка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона прийняла. Для посвідчення спадкових прав за законом як спадкоємиця першої черги має підтвердити ступінь родинних відносин зі спадкодавицею. При цьому, у свідоцтві про народження доньки її дані як матері вказані неповно, ім"я - "[PERSON]" замість "[PERSON]". На підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON] ствердила, що вони постійно родичалися, останні десять років проживали у одному будинку, вели спільне господарство, опікувалися та підтримували один одного. У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала і пояснила, що є донькою [PERSON] та рідною сестрою померлої [PERSON]. Заявниця та її померла донька, за життя останньої, постійно підтримували родинні відносини, більше десяти років проживали разом. Заявниця проводила обряд поховання доньки та успадкувала частку від спадкової земельної діялнки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У свідоцтві про народження [PERSON] ім"я матері було вказано лише за складовою - "[PERSON]", що є її іменем, прийнятим у побуті. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Ствердив, що заявниця [PERSON] є його бабусею по лінії матері [PERSON], померлої у 2012 році. Належну йому частку спадкового майна після смерті матері прийняв, спадкові права не посвідчив. Письмовою заявою сільський голова Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області просила про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, вказавши на відсутність заперечень до задоволення заяви. Дослідивши докази, суд прийшов слідуючого? Заявниця згідно даних паспорта серії [NUMBER], виданого 19 серпня 2000 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, та записів свідоцтва про народження, яким посвідчується актовий запис №175 від 23 травня 1937 року у книзі записів актів громадянського стану м.Львів, серії [NUMBER], є [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданного за актовим записом №183 від 10 серпня 2012 року, місце державної реєстрації - Снігурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6). До майна померлої 29.01.2013 року почато спадкову справу №35/2013 у Снігурівській державній нотаріальній конторі, індекс справи 02-14. У свідоцтві про народження померлої [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] змінено після державної реєстрації шлюбу, актовий запис №3 датою складання - 22 січня 1983 року), виданому за актовим записом №43 від 15 серпня 1964 року у книзі записів про народження Олександрівського сільського РАЦС, дані матері вказані як "[PERSON]" (а.с.7). З вищенаведеного вбачається, що особисті дані матері померлої [PERSON] з даними заявниці співпадають в частині прізвища та по-батькові і різняться в частині вказання імені "[PERSON]" та "[PERSON]", що унеможливлює підтвердження родинних відносин спадкоємиці зі спадкодавицею для наступного посвідчення спадкових прав. Допитані у суді свідки [PERSON] та [PERSON], остання племінниця заявниці, підтвердили, що померла у 2012 році [PERSON] була донькою [PERSON] і вони проживали однією сім"єю в с.Олександрівка більше десяти років. Після смерті доньки заявниця проводила її поховання. Побутовим ім"ям заявниці є "[PERSON]". Крім того, як вбачається з довідки виконкому Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 19.09.2016 року вих.№1093, [PERSON] з 31.10.2001 року і до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею на момент смерті була зареєстрована мати [PERSON] (а.с.11). Суд вважає, що відмінність написання імені матері у свідоцтві про народження померлої щодо зазначення неповного імені є помилкою, пов"язаною з вказанням побутового імені "[PERSON]". Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ № 15 від 25.05.98 року), відповідно до п.1 ст.256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї - ч.3 ст.1268 ЦК України. На підставі викладеного, суд визнає, що заявниця довела факт родинних відносин з померлою [PERSON] як між матір"ю та донькою. Такий факт породжує юридичні наслідки, бо є необхідною умовою одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємиці першої черги.

Outcome: approved