Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач 17.10.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ Фірма "Інвест" на свою користь 2223637,10 грн. боргу, з урахуванням 3% річних, пені та інфляційних втрат та судовий збір в сумі 8810,00 грн. Позов мотивований тим, що 20 жовтня 2014 року між ТОВ "Гермес Агро" як позикодавцем та ТОВ Фірма "Інвеста" як позичальником було укладено договір б/н, за умовами якого 12 та 21 серпня 2015 року відповідач отримав в борг 1500000,00 грн. За умовами п. 5.1 договору, строк повернення позики протягом одного року з моменту фактичного отримання, тобто до 12 серпня 2016 року. 11 вересня 2015 року ТОВ "Гермес Агро" відступило на його користь право вимоги боргу за договором позики. Станом на день звернення відповідач свої зобов'язання щодо повернення позики не виконав, грошові кошти не повернув, внаслідок чого він змушений звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 13.11.2018 року. Представником відповідача 13.11.2018 року подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06.12.2018 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позов не визнає в частині стягнення пені, з урахуванням поданої раніше заяви про застосування строку позовної давності до вказаних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 20 жовтня 2014 року між ТзОВ "Гермес Агро" та ТзОВ Фірма "Інвеста" укладено договір позики №б/н, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в розмірі 1500000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути таку саму суму грошових коштів строком повернення один рік з моменту фактичної передачі (фактичного иперерахування) коштів позичальнику (п. 5.1 договору) (арк. справи 6). За умовами п. 5.5 договору позики №б/н від 20.10.2014 року, у разі порушення позичальником передбачених п. 5.1 договору строків повернення всієї суми позики або її частини борг підлягає сплаті з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також з нарахуванням 3% річних від простроченої суми. Згідно акту звірки взаємних розрахунків №б/н від 10.09.2015 року, складеного між ТзОВ "Гермес Агро" та ТзОВ Фірма "Інвеста", 12.08.2015 р. ТзОВ "Гермес Агро" перераховано на рахунок ТзОВ Фірма "Інвеста" 500000,00 грн., та 21.08.2015 р. 1000000,00 грн. (арк. справи 7). Оскільки останнє перерахування грошових коштів відбулось 21.08.2015 р., то строком повернення грошей є 21.08.2016 р. 11 вересня 2015 року між ТзОВ "Гермес Агро", [PERSON] та ТзОВ Фірма "Інвеста" укладено договір №б/н про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] набув права грошової вимоги до ТзОВ Фірма "Інвеста" за договором позики №б/н від 20.10.2014 р. (арк. справи 10-12). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 20.10.2014 року (строк повернення 21.08.2016 року) грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 20.10.2014 року в загальній сумі 1500000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок за договором позики №б/н від 20.10.2014 року: строк виконання обов'язку 21.08.2016 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 836 днів (з 22.08.2016 р. до 06.12.2018 р.), сума боргу 1500000,00грн., відповідно 3% річних 103068,49 грн. (1500000,00 * 3%/100%/365 *836), що дорівнює 103068,49 грн. Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат за договором позики №б/н від 20.10.2014 року: загальний відсоток інфляції, за період з серпня 2016 року по грудень 2018 року становить 1,28. Тому інфляційні втрати становлять 420000,00 грн. (1500000,00 * 1,28 - 1500000,00). Щодо вимог про стягнення пені. Представником відповідача заявлено про застосування строків позовної давності до вказаних вимог. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з тим, спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Представником відповідача заявлено про застосування спеціального строку позовної давності щодо нарахованої позивачем пені. Як вбачається з наданого до суду позивачем розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, позивачем розраховано пеню за період з 13.08.2016 р. по 13.02.2017 р., враховуючи дату подання позову до суду, та відсутність розрахунку за один рік до звернення з позовом до суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені. Враховуючи вищевикладене, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 1500000,00 грн. борг за договором позики №б/н від 20.10.2014 р., 103068,49 грн. 3 % річних та 420000,00 грн. інфляційні втрати. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8810 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 10 грудня 2018 року. На підставі наведеного та

Outcome: partial