Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки. Заявлені позовні вимоги обгрунтовано тим, що 12.11.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2/07/40-05, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 35000 доларів США терміном до 11.11.2014 року. За користування кредитом встановлювалась плата в розмірі 13% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту встановлена в розмірі 123,73грн., що становить 0,07% від суми наданого кредиту. Позичальник зобовязується щомісячно до дати встановленої у графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів та інших плат, встановлених у графіку. Взятих на себе кредитних зобовязань відповідач не виконує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 02.06.2011 року Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №2/07/40-05 від 12.11.2007 року в розмірі - 329315,95грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 120грн. На день подачі позову зазначене рішення не виконано. Станом на 12.10.2016 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором №2/07/40-05 від 12.11.2007 року відповідно до розрахунку становить 63371,40 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом 32857,41 доларів США; відсотків за користування кредитом 30513,99 доларів США, що в загальній сумі у гривневому еквіваленті (по курсу НБУ 25,851713 на 12.10.2016 року) становить 1638259,24грн., а також 26110,32грн., що складається з: заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту 6681,42грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту 19428,90грн. Загальна заборгованість 1664369,56грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 13.11.2007 року між банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером Д-1069, відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру №50 зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича 7 «б», що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 18.10.2007 року на підставі розпорядження міського голови м. Івано-Франківська №454-р від 10.08.2007 року, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ 18.10.2007 року номер запису 8388 в книзі 231 реєстраційний номер 20685170. В звязку з посвідченням іпотечного договору 13.11.2007 року накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровими номерами Д-1070. Оскільки станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, тому ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 року № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно. У зв'язку з наведеним просила в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» за кредитним договором №2/07/40-05 від 12.11.2007 року в розмірі 1664369,56грн., звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 13.11.2007 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON], а саме: однокімнатну квартиру № 50 зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича 7 «б», що належить Іпотекодавцю на праві власності, шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності, отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки, звертатися до субєктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки, отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на Предмет іпотеки та зареєструвати право власності на Предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та інше. А також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 листопада 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2/07/40-05, за яким банк надав, а позичальник (відповідач по справі) отримала кредит в розмірі 35 000 доларів США, що еквівалентно 176750грн. на споживчі потреби з терміном погашення до 11.11.2014 року. Відповідно до п. 1.4 договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13% річних, а згідно з п.1.4.1 за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 123,73грн., що становить 0,07% річних від суми кредиту (а.с.7-10,11,12,13). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, тому позивач звернувся в суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2011 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованість у розмірі 329315,95грн. за кредитним договором від 12.11.2007 року, а також 120грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700грн. витрат по оплаті судового збору (а.с.20). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №2/07/40-05 від 12.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено Іпотечний договір (а.с.14-16), згідно п. 2.1 якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру №50 зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича 7 «б». Дана квартира належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 18.10.2007 року на підставі розпорядження міського голови м. Івано-Франківська №454-р від 10.08.2007 року, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ 18.10.2007 року номер запису 8388 в книзі 231 реєстраційний номер 20685170. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 року № 63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON]А.(а.с.21). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно (а.с.21 на звороті). Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України позивач обрав способом судового захисту свого права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру яка належить позичальнику. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якою визначено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязання забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» закріплено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи вищенаведене та наявність доказів, які підтверджують неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, суд приходить до переконання, що позивач набув права звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішуючи питання щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором, в рахунок якої підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки суд враховує, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № №2/07/40-05 від 12.11.2007 року згідно розрахунку станом на 12.10.2016 року становить: 1664369,56грн., з яких: 32857,41 доларів США, що по курсу НБУ 25,851713 на 12.10.2016 року в гривневому еквіваленті становить 849420,33грн. заборгованість за кредитом; 30513,99 доларів США, що по курсу НБУ 25,851713 на 12.10.2016 року в гривневому еквіваленті становить 788838,92грн.; 6681,42 грн. заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту; 19428,90грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.5-6). Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304 - VІІ від 03.06.2014 року. Відповідно до ч.1 вищевказаного Закону визначено, що протягом його дії: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Позичальник [PERSON] одержала кредит в іноземній валюті, у забезпечення його виконання [PERSON] передала в іпотеку квартиру, загальна площа якої не перевищує 140 кв.м., наявність в іпотекодавця [PERSON] у власності іншого нерухомого житлового майна судом не встановлена, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Крім того, як вбачається із відповіді за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.28), відповідач там зареєстрована та проживає. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Отже, відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ, на вказаний предмет іпотеки: квартиру № 50, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 7 «б», яка належить [PERSON], не може бути примусово звернуто стягнення на час дії такого мораторію. Тому, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочується на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ. З урахуванням відстрочення виконання рішення, суд вважає недоцільним визначати початкову ціну предмета іпотеки, визначивши, що така ціна на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ, ст.ст. 526, 527 ч. 1, 530, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 589, 590, 591, 610, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 33, 38, 39 ч. 2, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved