Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся із позовом про визначення додаткового строку для\~прийняття спадщини за аповітом, посилається на те, що 14 вересня 2014 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] на ім'я позивача склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку № 116 площею 5,73 га, що знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала їй на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія КР №15312, виданий 10.09.1998 року . Позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримуєь в повному обсязі та просить їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача [PERSON] Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до положень ст.ст.\~55,124 Конституції України\~та\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 14 вересня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується витягом з повногоДержавного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00020556109 від 13 липня 2018 року (а.с. 10). Позивачем пропущений встановлений даною нормою права строк для прийняття спдщини, так як з 2010 року по день смерті [PERSON] проживала в м. Кіровоград (Кропивницький). Про її стан здоров'я час від часу позивач дізнавався від її племінника [PERSON]. 12.02.2014 року [PERSON] помер і зв"язок обірвався. З цього часу будь-якої інформації не отримував, оскільки був втрачений зв"язок із [PERSON] 19.07.2018 року [PERSON] дізнався про те, що [PERSON] 14 вересня 2014 року померла. За життя [PERSON], 03 липня 2009 року на ім'я [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку №116 площею 5,73 га, що знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала їй на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія КР №15312, виданий 10.09.1998 року (а.с.7). Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що втратив зв"язок з померлою [PERSON], та не знав про те, що вона померла. Позивач звернувся до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області. На що, 19 липня 2018 року за №348/01-16 державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області надав відповідь про те, що [PERSON] 14.09.2014 року померла, а строк для подачі заяви про прийняття спадщини відповідачем пропущений (а.с.9). Згідно\~ст.1269 п.1 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини тау відповідності до\~ст.1270 п.1-2 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами\~ст.1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як вбачається із матеріалів справи, на час смерті спадкодавця позивач не мав змоги оформити спадщину у звязку з тимчасовою втратою зв"язку з померлою. Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої етапі 1272\~ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки останній є спадкоємцем, не реалізував належне йому право на прийняття спадщини, пропустивши визначений законом строк через наявність об'єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно\~ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно усталеної практики ЄСПЛ, при вирішенні майнових спорів, суди зобов'язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. Враховуючи встановлені обставини, а саме що позивач, втратив зв"язок з [PERSON], що свідчить про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини, тому суд вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави.

Outcome: approved