Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20 листопада 2004 року . Від подружнього життя мають дочку : [PERSON], [INFO].Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалось,у зв"язку з протилежними поглядами на шлюб та сім"ю,що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З січня 2015 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства ,проживають окремо. Просить шлюб розірвати, так як примирення неможливе та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, з 20.11.2015 року і до повноліття дитини, оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. 17.12.15р.позивачка подала заяву,згідно якої просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, справу слухати у її відсутності. На адресу суду відповідач надіслав заяву про визнання позову, однак просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку, оскільки у нього сталий заробіток. У судове засідання сторони не зявились, надіслали заяви про слухання справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 листопада 2004 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя мають дочку: [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження дитини ( серія 1-СГ № 006252, виданого 14.05.2005 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено,що неповнолітня дочка сторін,зареєстрована та проживає разом з матір"ю-позивачкою по справі. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оскільки,в судовому засіданні встановлено,що з січня 2015р. сторони проживають окремо,не ведуть спільного господарства,не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе,шлюб існує формально ,збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, його слід розірвати. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" ,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Вказане вбачається також із ст.150-157 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 487,20 грн. на користь позивача. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved