Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зобов`язання демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через яку вентилюється кухня в його квартирі та відшкодування завданої моральної шкоди. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач - власником квартири [ADDRESS] у тому ж будинку. [ADDRESS] розташована над квартирою позивача. Відповідач провів перепланування та встановив електровитяжку примусової тяги, при цьому пошкодив герметичність вентиляційного каналу у кухні, вказане спричиняє нагнітання у вентиляційний канал чадного газу від газової плити відповідача, та потрапляння вказаних газів до квартири позивача. Також позивач зазначив, що крім чадного газу, під час користування відповідачем електровитяжкою, утворюється зворотна тяга та у квартиру позивача потрапляє повітря з неприємними запахами від смаження з квартири відповідача. Позивач зазначає, що відповідачем пошкоджена герметичність вентиляційного каналу, який слугує для вентиляції квартири позивача, вентиляційний канал має забезпечувати: швидке видалення диму під час пожежі і природного газу, якщо станеться витік, а також забезпечувати якість повітря, встановлену санітарними нормами. Порушення повітрообміну у квартирі призводить до погіршення самопочуття та хвороб. Позивач зазначив про наявність ризику отруєння чадним газом та тяжкого захворювання для членів його родини. У разі не спрацювання тягової автоматики газової водонагрівної колонки, може відбутися витік газу у приміщення та спричинити вибух. З липня 2018 року позивач звертався до відповідача та до КП «Бар-благоустрій» з метою усунення порушень. Однак, неодноразові звернення не принесли позитивного результату. Позивач зазначає, що внаслідок ситуації, що склалася, він та його дружина змушені два роки та шість місяців дихати неприємними запахами з квартири відповідача та залишати вікна у квартирі на постійне провітрювання з метою вентиляції квартири та виведення продуктів згоряння газу, що завдає постійні моральні страждання та непоправні наслідки для здоров`я, а також збільшує витрати газу у зимовий період за рахунок втрат тепла з квартири через вимушену вентиляцію через відкриті вікна. Внаслідок протиправних дій відповідача, розгерметизації димовентиляційного каналу, позивач зазначає, що йому заподіяна моральна шкода. Моральна шкода викликана душевними стражданнями, оскільки впродовж двох років та шести місяців позивач був змушений дихати неприємними запахами від смаження з квартири відповідача та хвилювався за свою безпеку під час користування газовими приладами, поганий повітрообмін негативно позначився на стані здоров`я позивача. Моральну шкоду позивач оцінив у 18250 грн. Таким чином, позивач просив зобов`язати відповідача демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через яку вентилюється кухня у його квартирі та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 18250 грн. Безпосередньо перед судовим засіданням представником відповідача подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву з додатками (дата та час реєстрації: 11.02 год. 12.01.2021, у той же час відзив було надано позивачу). Судове засідання було призначено на 11.00 год. 12.01.2021, однак у зв`язку з даними обставинами, судове засідання було розпочато пізніше для надання можливості позивачу ознайомитися з відзивом. У судовому засіданні представник відповідача на запитання суду повідомила, що нею подано відзив з порушенням строку, що визначений цивільним процесуальним законодавством, оскільки нею було вчинено ряд адвокатських запитів, на які вона тривалий час очікувала відповіді. Визначаючись щодо можливості прийняття відзиву, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Копію ухвали про відкриття провадження у справі представник позивача отримала 27.11.2020, в ухвалі визначено п`ятнадцятиденний строк для відповідача для подачі відзиву, тому строк для подання відзиву був до 14.12.2020 включно. Як вбачається з документів, що долучені до відзиву, представник відповідача лише 11.12.2020 подала адвокатський запит до КП "Бар-благоустрій". Відзив до суду подано 12.01.2021. З огляду на викладене, оскільки представником відповідача нераціонально використано час для підготовки відзиву, до закінчення цього строку не подано заяву про його продовження, суд вважає, що відзив не було надано у встановлений строк без поважних причин, тому вирішує справу за наявними документами. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що з 2018 року він почав вживати заходів щодо вирішення проблемної ситуації, ходив до відповідача, дружина відповідача впустила позивача до квартири, та він бачив, що у кухні відповідача встановлено електричну витяжку. Позивач вказав, що звертався до відповідача для вирішення пролблеми мирним шляхом, однак питання не вирішувалося і позивач почав звертатися до КП «Бар-благоустрій», архітектора та ін. Позивач звернув увагу суду, що для механічної вентиляції необхідна наявність окремого каналу, що передбачено ДБН, крім того, витяжка у квартирі відповідача врізана у вентиляційний короб, що порушує його герметичність та ДБН. Після здійснення перевірки КП «Бар-благоустрій» у серпні 2018 року відповідача було повідомлено офіційно листом щодо необхідності виправлення порушень, однак досі ситуація не виправлена. Додатково на запитання позивач пояснив, що під час перевірки, що була проведена працівниками КП «Бар-благоустрій», дві людини знаходилися у квартирі відповідача, а дві людини - у квартирі позивача, при цьому вони спілкувалися телефоном, фіксували чи надходить повітря з квартири відповідача у квартиру позивача, зокрема, під час користування механічною витяжкою. Дана комісія визначила, що під час роботи механічної витяжки у квартирі відповідача, у квартиру позивача потрапляє повітря, про що було складено відповідний акт. На запитання щодо того, яким чином позивач розрахував суму моральної шкоди, останні пояснив суду, що вони з дружиною змушені два роки та шість місяців дихати неприємними запахами з квартири відповідача, залишати вікна у квартирі на постійне провітрювання з метою вентиляції квартири та виведення продуктів згоряння газу, що завдає постійні моральні страждання, непоправні наслідки для здоров`я, а також збільшує витрати газу у зимовий період за рахунок втрат тепла з квартири через вимушену вентиляцію через відкриті вікна, такі незручності позивач мінімально оцінив у близько 20 гривень на день, тому вийшла сума - 18250 грн. У судовому засіданні представник відповідача не визнала позовні вимоги [PERSON] . Пояснила, що відповідач дійсно є власником квартири [ADDRESS] . Під час проживання у квартирі відповідач здійснив перепланування без втручання у несучі конструкції, що відповідно до вимог законодавства не потребує спеціального дозволу для початку робіт та після завершення робіт - не потребує введення об`єкта в експлуатацію. Представник відповідача зазначила, що вимоги безпеки до систем газопостачання регулюються Правилами безпеки газопостачання, якими визначено, що відповідальність за стан димових та вентиляційних каналів у житлових будинках покладається на керівників житлово-експлуатаційних організацій, у житлових кооперативах - на голову, у приватних будинках - на власників. Контроль за проведенням перевірок стану димових і вентиляційних каналів повинні забезпечувати балансоутримувачі (власники) будинків. Згідно з вимогами Правил, перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконувати спеціалізовані організації, які мають дозвіл на виконання цих робіт. Якщо представник вказаної організації виявляє несправність каналів, він має попередити під розписку про небезпечність користування газовими приладами, а акт перевірки передати до газового господарства для вжиття відповідних заходів. Перевірка оформлюється актом за відповідною формою, термін зберігання якого 12 місяців. У випадку відмови власника квартири від обстеження димовентиляційних каналів, управитель скеровує відповідне повідомлення до газопостачального підприємства, яке вирішує питання продовження газопостачання до будинку. Управителем будинку [ADDRESS] є КП «Бар-благоустрій». Управитель надає послуги з утримання будинку, у тому числі і обслуговування димових та вентиляційних каналів. Представник відповідача зазначила, що відповідно до інформації, що отримана нею на адвокатський запит з КП «Бар-благоустрій», останнє надає послуги з обслуговування димових та вентиляційних каналів у [ADDRESS] на підставі свідоцтва про атестацію на підтвердження технічної компетентності вимірювальної дільниці з обстеження димових та вентиляційних каналів та свідоцтва про калібрування анемометра, також надано інформацію про наявність пічника, однак відсутні його посадові обов`язки та відсутній дозвіл на виконання вказаних вище робіт. Таким чином, представник відповідача вважає, що представники комунального підприємства надають послуги з обстеження та виконання робіт з очищення димових та вентиляційних каналів без спеціального дозволу. Звернула увагу суду на те, що акти обстеження, які надані позивачем у якості доказу, є недійсними оскільки минуло більше 12 місяців. Представник відповідача зазначила, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, тому просила відмовити у задоволенні позову повністю. У судовому засіданні були встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних акту обстеження від 30.07.2018, комісією у складі головного інженера КП «Бар-благоустрій» [PERSON] , головного архітектора Погребнюк Ю.В., пічника [PERSON] , майстра з благоустрою [PERSON] було встановлено, що при увімкненні примусової витяжки у квартирі [ADDRESS] , створюється зворотна тяга у квартирі [ADDRESS] , що свідчить про розгерметизованість каналів, що не є припустимим при користуванні газовими приладами в обох квартирах. Відповідно до відмітки на акті, з ним ознайомлений відповідач [PERSON] . Згідно з даними копії акту № 1 про періодичну перевірку та прочищення димових і вентиляційних каналів від 18.06.2018, було обстежено квартиру [ADDRESS] та встановлено, що димові і вентиляційний канали у квартирі [ADDRESS] непридатні і не можуть бути допущені до експлуатації з причини розгерметизації димового каналу з квартири [ADDRESS] , що призвело до утворення зворотної тяги у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до даних копії листа КП «Бар-благоустрій» № 324 від 01.08.2018, [PERSON] повідомлено, що у зв`язку з проведенням перепланування у квартирі та встановленням примусової витяжної вентиляції, ним порушено вимоги ДБНВ 2.5-20 п. Д-2;Д-16 зменшено стінки димових та вентиляційних каналів за рахунок врізки витяжного короба менше ніж 120 мм, згідно з ДБН порушена герметизація димових та вентиляційних каналів, які проходять через квартиру відповідача. [PERSON] запропоновано до 15.09.2018 усунути порушення, виконати герметизацію димових та вентиляційних каналів, після демонтажу вмонтованого короба, який знаходиться у стіні. Зазначено, що у разі невиконання наведеного, буде припинено газопостачання у квартиру [PERSON] . До виконання герметизації каналів, не користуватися примусовою витяжкою. Згідно з даними копій звернень позивача, останній звертався до КП «Бар-благоустрій» 13.07.2018, 10.09.2019 з метою виявлення, фіксації та усунення порушень, що спричиняють зворотну тягу у його квартиру з вентиляційних каналів з квартири [ADDRESS] . Відповідно до даних копії листа № 130 від 06.11.2019, КП «Бар-благоустрій» зверталося до фахівця з адміністративної діяльності Барської дільниці Жмеринського відділення АТ «Вінницягаз», повідомило про перепланування та встановлення примусової витяжки, що врізана в стіну з димовентиляційними каналами у квартирі [ADDRESS] , та повідомило про те, що при увімкненні примусової витяжки у квартирі [ADDRESS] , повітря з квартири потрапляє через димовентиляційний канал у квартиру [ADDRESS] . Для забезпечення подальшої безпечної експлуатації приладів теплопостачання та газовідведення, КП «Бар-благоустрій» просило провести перевірку квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , та у разі виявлення технічних відхилень чи порушень, вжити заходів щодо осіб, які їх здійснили. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, використання власності не може завдавати шкоди правам громадян. Аналогічні положення закріплені у ст. 319 ЦК України: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян. Згідно з підпунктом в) пункту 7.33 ДБН В.2.2-15:2019, вентиляцію квартири рекомендується організовувати таким чином: механічною витяжною вентиляцією, з кухні (за наявності окремого витяжного каналу) та природним припливом зовнішнього повітря через: конструктивно передбачені у вікнах/балконних дверях регульовані жалюзі або гратки із зворотними клапанами; регульовані повітрозабірні пристрої у зовнішніх стінах; регульовані стулки вікон. Відповідно до пункту 7.35 ДБН В.2.2-15:2019, при застосуванні природної витяжної вентиляції у кухнях і зонтів/витяжок над кухонними плитами з механічною витяжною вентиляцією для зонтів/витяжок слід передбачати індивідуальні вертикальні витяжні канали-супутники з викидом повітря в атмосферу або у збірну вентиляційну шахту з приєднанням кожного витяжного каналу однієї квартири до збірної шахти на відстані по вертикалі не менше 2 м від зонтів/витяжок. Згідно з ч. 2 п. 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні: забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання; своєчасно перевіряти стан і за потреби проводити ремонт димових і вентиляційних каналів, оголовків димоходів (п. 5.10). Згідно з п. 6.2. Правил безпеки систем газопостачання, при газифікації житлових і громадських будинків, в яких встановлено прилади і апарати з відведенням продуктів згоряння в димоходи, власнику (балансоутримувачу та/або орендарю (наймачу)) необхідно забезпечити первинну перевірку та прочищення димових і вентиляційних каналів. При перевірці димових і вентиляційних каналів визначають, серед іншого, відповідність конструкції і використаних матеріалів вимогам проектної документації; прохідність каналів (відсутність засмічення і наявність тяги); герметичність. Згідно з п. 6.5. Правил безпеки систем газопостачання, у будинках, які обладнані приладами і апаратами з відводом продуктів згорання в димоходи, забороняється влаштування витяжної вентиляції з штучним спонуканням. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що протиправні дії відповідача щодо встановлення та використання примусової електровитяжки (що було доведено у судовому засіданні), порушують права позивача, погіршують його якість життя, викликають душевні страждання, та ставлять під загрозу безпечне користування газовими приладами у квартирах позивача та відповідача. Тому суд вважає, що відповідачем заподіяно моральну шкоду позивачу. Розмір моральної шкоди, що заявлений позивачем, на думку суду, розрахований з урахуванням вимог розумності та справедливості (позивач виходив з суми у 20 гривень за день, оскільки порушення триває понад два роки), тому підлягає стягненню у повному розмірі. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції, через яку вентилюється кухня у його квартирі, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні не було достовірно встановлено, що саме відповідач порушив герметичність димових і вентиляційних каналів, та, відповідно до чинного законодавства, зазначені дії повинна виконувати спеціалізована організація. Суд не приймає зауваження представника відповідача щодо неправомірних дій чи бездіяльності працівників КП "Бар-благоустрій", оскільки відповідно до принципу диспозитивності вирішує спір у межах вимог позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача демонтувати вмонтований витяжний короб з димовентиляційного каналу та відновити герметичність у каналі системи вентиляції та стягнення моральної шкоди у розмірі 18250 грн, тобто з двома позовними вимогами: немайнового (зобов`язання вчинити дії) та майнового (стягнення моральної шкоди) характеру. За звернення до суду позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 1681,60 грн (840,80 грн х 2): за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки позовна заява подана у 2020 році, то 2102 грн х 0,4 = 840,80 грн; за подання до суду позовної заяви майнового характеру - ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки 1 % від 18250 грн менше, ніж 840,80 грн, то позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. Однак, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як особа з інвалідністю II групи. Таким чином, з огляду на викладені положення, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial