Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою дитиною, посилаючись на те, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, з сином не спілкується, не проявляє до нього материнської турботи, не приходить додому і дуже часто залишає без нагляду свого малолітнього сина, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його виховання. Крім того, зазначає, що [PERSON] на даний час не працює, веде аморальний спосіб життя, виносить цінні речі з квартири та, неодноразово була притягнута судом до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Обгрунтовує свої вимоги тим, що дитина знаходиться на повному забезпеченні та вихованні дідуся та бабусі, житлово-побутові умови проживання малолітнього [PERSON] хороші, з необхідними зручностями, проте байдуже ставлення відповідачки до своїх батьківських обов'язків та долі дитини змусило Службу у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав, та, надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, просила позбавити відповідачку батьківських прав. Крім того, в судовому засіданні пояснила, що мета такого позбавлення батьківських прав - необхідність встановлення малолітній дитині правового статусу для вжиття заходів до влаштування в сім'ю (усиновлення, опіка, прийомна сім'я, дитячий будинок сімейного типу). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що дитина проживає разом з нею у квартирі її батьків. Визнала, що в минулому мала проблеми з алкоголем, проте стала на шлях виправлення. Всебічно дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, приділяє увагу сину, робить з ним уроки, водить його до різних розвиваючих дитячих секцій. Зазначила, що приділяє належну увагу здоров'ю сина та регулярно відвідує з ним лікаря. Вважає, що жодних обставин, які б давали підстави, що її спілкування спричинить шкоду сину не існує, вона має дуже велике бажання приймати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним, дарувати йому свою материнську любов та тепло. Третя особа - [PERSON], яка є матір'ю відповідачки та бабусею дитини, пояснила, що [PERSON] намагається піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, спілкуватися з дитиною, намагається сприяти засвоєнню сином життєвих цінностей, виявляти інтерес до внутрішнього світу дитини, проте часто вживає алкогольні напої, нерідко не ночує вдома, внаслідок чого дитина позбавлена материнської любові та уваги. Зважаючи на таку мінливу антисоціальну поведінку своєї доньки, просила позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, тому просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, висновки прокурора та органу опіки та піклування, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до Довідки форми № 3 від 22.05.2013 року у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Власником особового рахунку житлової площі є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що наказом № 32 Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 16.04.2013 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS] поставлено на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.13). Відповідно до листа № 1914 від 25.12.2013 року про інформацію щодо стану здоров'я дитини [PERSON], [INFO],наданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва дитина перебуває під наглядом поліклініки з народження, останнє відвідування поліклініки з матір'ю було в травні 2013 року, з червня місяця 2013 року хлопчик відвідує поліклініку разом з бабусею, при обслуговуванні викликів на дому хлопчик - з бабусею; здоров'ям дитини опікується бабуся, мати уваги здоров'ю сина не приділяє (а.с.15). За довідкою № 77 від 21.05.2014 року щодо виконання батьківських обов'язків [PERSON], наданою Дошкільним навчальним закладом № 809 [PERSON], 1082 р.н. не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини [PERSON], а саме: не з'являється в дошкільному закладі, не оплачує квитанції за перебування хлопчика в ДНЗ, не цікавиться життям дитини в дошкільному закладі. Ці функції взяла на себе бабуся [PERSON] Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Актів обстеження умов проживання [PERSON] від 07.10.2013 року, 17.04.2014 року, 06.05.2014 року за адресою: [ADDRESS] дитина проживає в одній кімнаті з бабусею, має окреме ліжко, місце для відпочинку, письмовий стіл, забезпечена іграшками та продуктами харчування. 17.04.2014 року під час інспектування вдома перебувала мати дитини, [PERSON], яка поводилася агресивно, кричала, категорично відмовилась розмовляти, повідомивши, що планує влаштовувати дитину до школи, проте документи не подала. Бабуся [PERSON] повідомила, що мати [PERSON] зловживає алкоголем, створює конфлікти, не цікавиться вихованням сина, часто приходить додому на підпитку (а.с. 11). Як встановлено в ході розгляду справи і не спростовується відповідачкою, остання неповноцінно виконує батьківські обов'язки, таким чином не в повній мірі приймає участь у вихованні сина. Проте, [PERSON] пояснила, що така поведінка викликана наявністю проблем з алкоголем, водночас визнає, що це не може бути для неї виправданням. Але відповідачка намагається стати на шлях виправлення, прикладає для цього всі сили. Крім того, вона намагається дбати про фізичний та духовний розвиток дитини, приділяти увагу сину та має дуже велике бажання приймати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним, дарувати йому свою материнську любов та тепло. До зазначених спростувань суд ставиться критично, але й приймає до уваги висловлене прохання не застосовувати до неї санкцій щодо позбавлення батьківських прав, обіцяння переглянути своє ставлення до спиртних напоїв та до материнських обов'язків, виконувати їх належним чином, що вказує на її не байдуже ставлення до долі сина, й бажання захистити свої права щодо прийняття участі у вихованні дитини. Суд також враховує покази малолітнього [PERSON], [INFO], який сказав, що любить свою маму та хоче, щоб вона займалася його вихованням. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Як вбачається з Висновку № 101-4162/01 від 17.06.2014 р. Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить даних про врахування думки дитини та матері стосовно порушеного питання та обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітнього сина [PERSON] Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - крайній захід; характер винної поведінки відповідачки по відношенню до своєї дитини, що виражається у неповному виконанні батьківських обов'язків; особу відповідачки; бажання приймати активну участь у вихованні сина, допомагати йому матеріально; її особисту прихильність до нього та бажання бути мамою; мету позивача подання даного позову. Крім того сам факт заперечення відповідачкою позовної заяви про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес матері до дитини, а пояснення дитини [PERSON], надані в судовому засіданні, що він любить і маму, і бабусю дають підстави вважати, що він хоче жити з мамою однією родиною. Також заслуговує на увагу твердження представника позивача, що основною метою подання позову позивачем про позбавлення батьківських прав є необхідність встановлення малолітній дитині правового статусу для вжиття заходів до влаштування в сім'ю (усиновлення, опіка, прийомна сім'я, дитячий будинок сімейного типу). Відтак суд, враховуючи інтереси дитини, вважає за необхідне не позбавляти відповідачку батьківських прав, попередивши про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed