Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 06.08.2005 року, під час якого у них 16.02.2006 року народилися доньки Вікторія та Вероніка, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів та постійними сімейними сварками, в звязку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин, а також про стягнення на її користь аліментів в розмірі по 650 грн. на кожну дитину, так як вона самостійноїх утримує, а відповідач не працює та має мінливий та нерегулярний дохід. В послідуючому [PERSON] збільшила свої вимоги, поставивши питання про залишення народжених під час шлюбу доньок на проживанні з матір"ю, так як вона має можливість забезпечити дітям кращі умови для їх проживання. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи, вказавши, що з квітня 2015 року сторони не підтримують подружніх відносин. Відповідач у судовому засіданні 17.08.2015 року заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на бажання зберегти сім"ю. Представник органу опіки у судовому засіданні 17.08.2015 року вказала на доцільність залишення дітей проживати з матір"ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 06.08.2005 року, під час якого у них 16.02.2006 року народилися доньки Вікторія та Вероніка, які на даний час проживають з матір"ю, що підтверджується довідкою Чуднівської міської ради від 04.06.2015 року № 1672. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство, що не заперечувалось відповідачем.\~ \~ Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. Встановлений судом термін для можливого примирення подружжя позитивного результату не дав. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне Кривобочек. На даний час доньки Вікторія та Вероніка проживають з матір"ю, яка піклується про них, створивши для них належні умови, маючи постійну роботу та відповідні доходи, а тому суд, враховуючи вік дітей та можливості обох батьків щодо їх виховання та утримання, розділяє позицію органу опіки, яка висловлена у наявному у матеріалах справи висновку Чуднівської РДА від 14.08.2015 року № 16/1392, щодо залишення дітей на проживанні з позивачкою. Водночас, позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач являється батьком двох малолітніх дітей згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Діти проживають разом із матірю, перебуваючи на її утриманні, а ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає обов"язок обох батьківутримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 184 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня - 1286 грн. на одну дитину, а тому суд, виходячи з рівного обов"язку обох батьків забезпечувати мінімально необхідні матеріальні потреби дітей, приймає в якості достатньо аргументованої позиції позивачки щодо стягнення з відповідача на утримання кожної дитини по 643 грн., що становить 1/2 частину від зазначеного вище прожиткового мінімуму, так як відповідач є працездатним, він не вказує на будь-які проблеми із станом свого здоров"я, на його утриманні не перебувають інші діти чи непрацездатні особи, а те, що останній ніде не працює, не є підставою для врахування даної обставини, яка залежить в значній мірі від самого відповідача. Відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Зважаючи на задоволення позову щодо розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн. у порядку відшкодування понесених нею судових витрат, враховуючи проживання дітей з матір"ю, а з огляду на задоволення позову щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей (остання вимога позивачкою не була оплочена), з відповідача слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved