Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 22890 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в сумі 46212 гривень 90 копійок, а також стягнути з відповідача судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 листопада 2021 року, о 14 годині, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області. Задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 22\~грудня 2021\~року в\~судове засідання\~учасники справи\~не з`явились,\~були повідомлені\~належним чином.\~Представник позивача\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі\~та без\~участі позивача,\~позовні вимоги\~підтримав,\~не заперечував\~проти розгляду\~справи у\~заочному порядку\~та ухвалення\~заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, як і третя особа. Приватний нотаріус також просив розглянути справу без його участі У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача полягала у тому, що виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 22890 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 20 серпня 2021 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до неї. Позиція відповідача у справі суду не відома, оскільки останній своїм правом на надання суду відзиву на позов та доказів, які могли би його підтвердити, не скористався. Позиції третіх осіб суду також не відомі, оскільки вони не надали суду будь-яких пояснень по суті спору. Оцінка суду щодо фактів. 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , яка народилась [INFO] , яка є боржником за кредитним договором № 90881404 від 02.08.2011 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованості розмірі 46212 гривень 90 копійок, яка складається з:31424 гривні 77 копійок заборгованість за сумою кредиту; 14788 гривень 13 копійок заборгованість за процентами, а також 1100 гривень - плата за вчинення нотаріусом виконавчого напису. Строк, за який проводиться стягнення з 11.05.2019 року по 09.08.2019 року (а.с.19-20). 06 жовтня 2021 року на підставі заяви від 30.09.2021 року АТ «Банк Форвард» (а.с. 21-22,23,24), для виконання виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, 06 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67050637 (а.с. 25-26,29). Того ж дня, постановою приватного виконавця на кошти боржника, якою є [PERSON] , було накладено арешт (а.с. 28,29). За допомогою поштового зв`язку представник позивача звертався до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни з проханням надати інформацію та копії документів на підставі яких ним було видано виконавчий напис (а.с. 14). Проте на запит адвоката позивача, приватний виконавець надав йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого напису і заяви стягувача про примусове виконання рішення від 30.0.2021 року, зазначивши, що іншими матеріалами приватний виконавець не володіє (а.с.13). Суд відзначає, що документом на підставі якого було вчинено виконавчий напис та надано суду є копія заяви № 90881404 від 01 серпня 2011 року в якій [PERSON] просила відкрити їй поточний рахунок та надати кредит та графік платежів договору № 90881404 від 01.08.2011 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Руский Стандарт» (а.с. 14-16,17-18). І, ні відповідач, ні приватний нотаріус, який видав виконавчий напис протягом строку розгляду справи ні відповідач, ні приватний нотаріус, який видав виконавчий напис не надали суду жодних документів, які могли би підтвердити факт вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем виконавчого напису, що оскаржується позивачем, на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як і не заперечували проти аргументів позивача про те, що виконавчий напис, що оскаржується позивачем, був вчинений не на підставі таких документів (а.с.1-62). Оцінка судом змісту правовідносин. Між позивачем та Акціонерним товариством «Банк Форвард» виникли цивільно-правові (зокрема, зобов`язальні) правовідносини, в межах яких відповідач вважає себе правонаступником кредитора у кредитних відносинах в частині стягнення з позивача грошового боргу. І в межах цих правовідносин, позивач оспорює правомірність обраного відповідачем способу захисту свого можливого цивільного права шляхом вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оцінка суду щодо права. Частиною 6 статті 55\~Конституції України гарантовано право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. А стаття 18\~Цивільного кодексу\~України прямо передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, в редакції чинній на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису, стаття 87 Закону України „Про нотаріат" встановлювала, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При цьому перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, тобто перелік документів, які підтверджують безспірність боргу, з огляду на положення статті 87 Закону України „Про нотаріат", встановлювався Кабінетом Міністрів України. Разом з цим стаття 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" уточнювала, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані йому документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. І для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, цей перелік, для одержання виконавчого напису, передбачав подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До такого висновку дійшов через те, що постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою було доповнено вказану вище Постанову КМУ №1172 новим розділом: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", і яка передбачала вчинення виконавчих написів нотаріусами на підставі не нотаріально посвідчених кредитних договорів, було визнано незаконною та не чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі N 826/20084/14. і ця постанова була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тому станом на 20 серпня 2021 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович повинен був керуватись Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, без урахування змін, внесених до цієї постанови постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". А отже, у випадку не надання йому Акціонерним то варивом «Банк Форвард» оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, він не мав права видати виконавчий напис. Як наслідок, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності вказаних документів, виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню, як спосіб захисту боржника. Наведені висновки суду узгоджуються і з висновками, що зроблені в узагальненні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні (пункт 10, сторінки 18 та 23). І, застосовуючи саме вказаний правовий підхід, суд констатує, що ні відповідач, ні нотаріус, що вчинив виконавчий напис не надали суду доказів того, що відповідач надав нотаріусу і нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які входять до переліку документів, що були встановлені Кабінетом Міністрів України, як необхідні для підтвердження факту безспірної заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Банк Форвард». Більш того, навіть сам текст виконавчого напису, копію якого надав позивач (а.с.19-20) вказує на те, що кредитний договір № 90881404 від 02.08.2011 року, на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений. Висновок суду по суті позовних вимог. Тож зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що вони, у своїй сукупності, є достатніми і самостійними підставами для того аби задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, а отже визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 гривень (за подання позову) та 454 гривні (за подання заяви про забезпечення позову), які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.8,40), і ці судові витрати складають у загальному розмірі 1362 гривні, вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо заходу забезпечення позову. І оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позову, на підставі частини 7 статті 158 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №22890 від 20 серпня 2021 року, як захід забезпечення позову у цій справі, продовжує діяти протягом 90 днів з дня набрання законної сили цим рішенням. Таким чином,

Outcome: approved