Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У березні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся з позовом до відповідачів з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, який було укладено в забезпечення зобовязання за кредитним договором №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] та стягнення з поручителя [PERSON] суми боргу за вищезазначеним кредитним договором в розмірі 8965711,56 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між\~ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року, за яким [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 72200,00 доларів США строком до 08.06.2018 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, визначених в кредитному договорі. Вказували, що 09.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] також був укладений договір іпотеки №PМ- SME-700/210/2008, за умовами якого [PERSON] передав ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку нежитлові приміщення мансарди №8-12, ІІІ, ІV в літ. В-2 загальною площею 113,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Воробйова, 10, зареєстровані за відповідачем [PERSON] на праві власності. Вказували, що також в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком за кредитним договором було укладено договір поруки №SE-SME700/210/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], відповідно до умов якого для забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] зобовязань перед Банком за Кредитним договором [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником. Зазначали, що 30.06.2009 року назва банку була змінена з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк», а 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» продало (переступило) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право на кредитний портфель ,який включає в себе кредитні договори , а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Також 18.03.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого у звязку з укладанням Договору купівлі продажу кредитного портфелю б/н від 18.03.2011 року між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1до Договору, в тому числі і за кредитним договором №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Оскільки на теперішній час за кредитним договором №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року існує заборгованість в розмірі 8965711,56 грн., просили суд задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності від 11.09.2014 року не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час, дату і місце судового засідання повідомлялись належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України (а.с.39,41,46), причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим ухвалою суду від 09 червня 2015 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між між\~ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року, згідно умов якого [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 72200,00 доларів США строком до 08.06.2018 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, визначених в кредитному договорі. (а.с.5-9). Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що 09.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки №PМ- SME-700/210/2008, за умовами якого [PERSON] передав ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку нежитлові приміщення мансарди №8-12, ІІІ, ІV в літ. В-2 загальною площею 113,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Воробйова, 10, зареєстровані за відповідачем [PERSON] на праві власності (а.с.12-14). Під час отримання укладання іпотечного договору Відповідач згідно з чинним законодавством України надав Банку всі необхідні документи, що ідентифікують його особу, підтвердження належності йому предмету іпотеки на праві власності. Відповідно до ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що іпотечний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Також, як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком за кредитним договором було укладено договір поруки №SE-SME700/210/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], відповідно до умов якого для забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] зобовязань перед Банком за Кредитним договором [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2009 року назва банку була змінена з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк», а 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» продало (переступило) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право на кредитний портфель ,який включає в себе кредитні договори , а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Також 18.03.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого у звязку з укладанням Договору купівлі продажу кредитного портфелю б/н від 18.03.2011 року між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1до Договору, в тому числі і за кредитним договором №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.18-28). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦПК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до\~ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно\~ст.612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ Судом встановлено, що станом 19.03.2015 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №CМ-SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року становить 8965711,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 70393,99 доларів США, що за курсом НБУ становить 1639499,31 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 12373,11 доларів США, що за курсом НБУ становить 288169,73 грн., пеня за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 7038042,5 грн.(а.с.17). У відповідності до ст.6 Договору іпотеки №PМ- SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року між сторонами було узгоджено, що за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель може задовольнити такі вимоги: всі боргові зобовязання, не сплачені боржником і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотеко держателем у звязку із реалізацією його прав за цим договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь якої із таких обставин: несплата боржником іпотекодержателю будь якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь якого із його зобовязань за ст.5 цього Договору; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим Договором. Таким чином, оскільки судом встановлено невиконання боржником [PERSON] своїх кредитних зобовязань, то у відповідності до ст. 6 Договору іпотеки №PМ- SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, тобто за рахунок нерухомого майна відповідача. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно зі ст.ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. \~\~\~Вищий спеціалізований\~\~суд\~\~України в п.39\~\~Постанов\~\~від\~\~30.03.2012\~\~р.\~\~№\~\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~\~роз`ясніє, що\~ з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки суд також враховує те, що з 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», нормами якого встановлено тимчасову заборону у визначених цим законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону визначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті Проте в цій частині визначені умови, за якими, ця заборона може бути застосована, а саме: коли таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається з договору іпотеки та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2015 року, предметом іпотеки відповідно до умов Договору іпотеки №PМ- SME-700/210/2008 від 09.06.2008 року є нежитлові приміщення мансарди №8-12, ІІІ, ІV в літ. В-2 загальною площею 113,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Воробйова, 10, що в свою чергу не дає підстав для застосування заборони щодо примусового стягнення на предмет іпотеки у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що в забезпечення прийнятих [PERSON] зобовязань за кредитним договором був укладений договір поруки від 09.06.2008 року №SE-SME700/210/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], за умовами яких [PERSON]П.(п.1.2) як поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті же строки, що і Позичальник [PERSON] (а.с.11). Частиною 1\~статті 553 ЦК України\~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору, відповідно до платіжного доручення №7522 від 25.09.2014 року у розмірі 3654 грн. 00 коп. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved