Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2013 року працівниками Костопільської дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" було складено акт про порушення ним Правил користування електроенергією, в якому зазначено про самовільне підключення до мережі 0.4 кв. однофазного лічильника; на підставі цього акту рішенням комісії від 03 липня 2013 року (Протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією) йому виставлено рахунок вартості не облікованої електричної енергії в кількості 34580 кВт. у сумі 27206,37 грн., однак рішення комісії він вважає необґрунтованими та таким що суперечить чинному законодавству України. Позивач просив визнати недійсним протокол засідання комісії №27 від 03 липня 2013 року по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Мельник О.П. позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов необґрунтованими виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є споживачем електричної енергії, яку йому постачає відповідач. 01 липня 2013 року працівниками Костопільської дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" було складено акт № R 004435 про порушення [PERSON] Правил користування електричною енергією. На підставі цього акту рішенням комісії від 03 липня 2013 року (протокол №27) позивачу проведено нарахування вартості не облікованої електричної енергії в кількості 34580 кВт. у сумі 27206,37 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року №1416 (далі Правила). Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (пункт 53 Правил). Суд рахує, що Акт від 01 липня 2013 року про порушення правил користування електричною енергією для населення, складений працівниками Костопільської дільниці ПАТ "АЕС Рівнеобленерго", які діяли як посадові особи, на підставі відповідних положень Правил користування електричною енергією та Рішення комісії з розгляду актів (протокол № 27 від 03 липня 2013 року) приймалися в межах їхньої компетенції. Позивач просив захистити його право, як споживача електроенергії, шляхом визнання недійсним Протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією № 27 від 03 липня 2013 року. Із зазначених позивачем позовних вимог вбачається, що предметом спору стала правомірність складання акта про порушення правил користування електричною енергією та розрахунку, зробленого на підставі цього акта - протоколу засідання комісії по розгляду даних актів. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Оскільки, акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання відповідних Правил, то оскарження даного акта та розрахунку до нього, що викладений в протоколі засідання комісії, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Зазначені акт та протокол можуть бути надані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема: при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати їм оцінку відповідно до вимог статті 212 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed