Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

09.03.2021 ТОВ "Кей-Колект" звернувся до сууд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтерсах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Чемужівська сільська рада Зміївського району Харківської області, служба у справах дітей районної державної адміністрації з наступними вимогами: визнати протиправними дії [PERSON] при поданні заяв на реєстрації місця проживання [PERSON] у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме, у житловому будинку [ADDRESS] , та відновити становище, що існувало до порушення; скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON] , 2013 року народження, у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме, у житловому будинку [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначено наступне: 13.08.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11383147000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в національній валюті у сумі 28 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 15,00% річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором був укладений Договір Іпотеки від 13.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2667, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим № 6321786501:01:001:0022. 13.08.2008 було накладено заборону (Реєстраційний номер обтяження: 7734065) та іпотеку на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.08.2008 накладено заборону (Реєстраційний номер обтяження: 7734300) та іпотеку на нерухоме майно, а саме, на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим № 6321786501:01:001:0022. 13.02.2012 між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 13.02.2012 року за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей- Колект». В п. 2.4.6. Договору Іпотеки від 13.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2667, [PERSON] , як Іпотекодавець зобов`язалась не надавати дозвіл на реєстрацію в предметі іпотеки Фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Ні АКІБ «УкрСиббанк» ані ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь - кого в іпотечному майні, а саме: житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після укладення договору іпотеки 13.08.2008 р. органами реєстрації у 2013 році було зареєстровано місце проживання [PERSON] , 2013 року народження. Отже, [PERSON] , як іпотекодавець подаючи заяви на реєстрацію місця проживання [PERSON] у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , свідомо порушила умови Договору Іпотеки від 13.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2667, а також ст.9, 10 Закону України "Про іпотеку", ст. 628 Цивільного Кодексу України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №985 від 28 липня 2004 р. «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживанняв Україні» заповнюючи графу «Підстава для реєстрації місця проживання» заяви про реєстрацію місця проживання Іпотекодавець повинен був вказати зазначений вище договір іпотеки, оскільки реєстрація місця проживання особи в житловому будинку тісно пов`язана з правом на володіння та користування таким житловим будинком яке було обмежене договором іпотеки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.03.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 13.04.2021 представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Здійснюючи реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , відповідачка діяла у відповідністю з вимогами ст. 6 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", якою встановлений обов`язок батьків зареєструвати місце проживання новонародженої трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Батьки дитини мають єдине зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Іншого житла не мають. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р, N9 789-Х11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Таким чином, необхідність реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання батьків є обов`язком батьків або їх законних представників та виключає неправомірність дій відповідачів, в тому числі числі, [PERSON] .. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому, Цивільний кодекс України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 16 жовтня 2019 року, ухвалену у справі № 234/6602/16-ц. Крім того, в іпотечному договорі відсутнє застереження щодо неможливості реєстрації малолітніх дітей без згоди іпотекодержателя. Щодо позовних вимог в частині скасування реєстрації місця проживання [PERSON] у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки. Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійсненні її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції). У зв`язку з чим вважає позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.06.2021 замінено третю особу Чемужівську сільську раду Зміївського району Харківської області на правонаступника Зміївську міську раду Чугуївського району Харківської області, службу у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації на правонаступника службу у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Закрито підготовче провадження. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] . Представник третьої особи служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області у листі від 22.06.2021 просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Третя особа Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 13.08.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11383147000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в національній валюті у сумі 28 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 15,00% річних (а.с. 9-12) В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором був укладений Договір Іпотеки від 13.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2667, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим № 6321786501:01:001:0022 (а.с. 13-14) Згідно п. 2.4.6. Договору іпотеки від 13.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2667, [PERSON] , як Іпотекодавець зобов`язалась не надавати дозвіл на реєстрацію в предметі іпотеки Фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Ні АКІБ «УкрСиббанк» ані ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь - кого в іпотечному майні, а саме: житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.08.2008 було накладено заборону (Реєстраційний номер обтяження: 7734065) та іпотеку на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 6321786501:01:001:0022 (а.с. 18-19) 13.02.2012 між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 13.02.2012 року за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей- Колект» (а.с. 15-16, 20-22) З довідки Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 01.09.2020 за № 1427 вбачається, що за адресою: с. Чемужівка Зміївськогго району Харківської області значаться зареєстрованими: [PERSON] , з 14.02.2006 року, дружина [PERSON] , з 04.03.2008 та син [PERSON] , [INFO] , з 27.02.2013 (а.с. 8) Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з частиною четверною статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Частиною першою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`зобов`язано батьків або інші законних представників зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживан-ня її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч. 4 ст. 29 ЦК Украї-ни). Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на про-живання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізи-чному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Статтею 144 СК України на батьків покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі дер-жавної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст. 160 цього ж Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зобов`язано батьків або інші законних представників зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстра-ції її народження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р, N9 789-Х11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містить норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Відповідні правові позиців викладені у постановах Верховного Суду № 234/6602/16-ц від 16.10.2019, № 569/15332/17 від 28.01.2019, № 161/7351/19 від 03.01.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, на момент укладення оспорюваного договору іпотеки неповнолітній [PERSON] ,. 2013 року народження, набули право користування житлом як члени сім`ї власника відповідно до статті 405 ЦК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 ЗУ "Про іпотеку" та зберігають це право протягом часу перебування його в іпотеці, і на час вирішення справи цього права не позбавлені. Положення п. 2.4.6 Договору іпотеки не відповідає вимогам вказаних законів, зокрема, спеціальній нормі ст. 9 ЗУ "Про іпотеку". Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. А відтак, положення вказаного пункту 2.4.6 Договору іпотеки від 13.08.2013 жодних правових наслідків, окрім нікчемності, не породжує. За таких обставин, позовна заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed