Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача, з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року. Після народження дитини відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні, не цікавиться розвитком дитини, а тому вимушена звернутися до суду про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі з обставин, вказаних в позовній заяві. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з*являвся, його місцезнаходження невідомо та був викликаний в судове засідання за допомогою засобу масової інформації. Третя особа - представник служби у справах дітей Сумської міської ради Ярмоленко М.М. згоден з позовними вимогами і підтримав висновок служби у справах дітей Сумської міської ради. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника служби у справах дітей Сумської міської ради, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини: доньки, [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с. 7). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З висновку служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що [PERSON], як батько дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки, виявляє байдужність до дитини, усунувся від спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального розвитку, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує матеріально, що негативно впливає на її фізичний розвиток та духовний. Вважають, що діючи в інтересах дитини можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що після народження дитини, відповідач залишав сім'ю і зник у невідомому напрямку, ніякої матеріальної допомоги не надає, доньку не відвідує, не цікавиться її станом здоров'я, духовним розвитком. Відповідно до ст.11 Закону № 2402 -111 сім»я є природним середовищем для фізичного , духовного, інтелектуального , культурного , соціального розвитку дитини , її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав ",ухилення від виконання батьківських обов"язків має місце тоді . коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти . Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов»язків , і способом захисту прав та інтересів дитини . Згідно ст. 164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він: Не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 1) Ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; 2) Жорстоко поводяться з дитиною; 3) Є хронічними алкоголіками або наркоманами; 4) Вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 5) Засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв"язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено , що відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов"язки по відношенню до своєї малолітньої доньки, не бажає матеріально утримувати доньку, контроювати навчальні та пізнавальні процеси , не цікавиться її розвитком. Фактично дітям батько замінила мати, позивач по справі і саме в інтересах малолітніх дітей, їх матеріального, пізнавального забезпечення , догляду за її здоров"ям, контролю за її розвитком та спрямування на майбутнє благополуччя, ухилення від виховання дитини обумовлено свідомим нехтуванням ним своїми обов'язками, суд приймає виняткове рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки. Одночасно суд вказує ,що при зміні житлово-побутових умов проживання , та матеріального забезпечення ,при налагоджені контактів з дівчатками [PERSON] може вирішити питання про поновлення батьківських прав у відповідності до норм ст.169 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved