Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він, [PERSON], 1986 року народження; при оформленні спадщини, яка відкрилася до [INFO] після смерті рідного діда, були порушені його права на спадщину як малолітнього спадкоємця за Кодексом 1963 року, згідно вимог якого дитина має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала за законом її батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини, тобто за правом представлення. Спадкування за правом представлення має місце за умови, якщо спадкоємець першої черги спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Позивач вказує, що його батько [PERSON], який помер 26.05.1998 року, є єдиним сином спадкодавця [PERSON], він є спадкодавцем за правом представлення майна [PERSON], його діда, померлого [INFO]. Тому, у відповідності до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР він має право на спадкування за законом за правом представлення свого батька [PERSON] після смерті його діда [PERSON]. Оскільки на момент смерті діда [PERSON] він був малолітнім, справи, пов'язані із оформленням спадщини вела його матір [PERSON] Діючи від його імені як представник малолітньої особи, тобто від нього, [PERSON] написала від імені малолітньої особи, тобто від нього, заяву про відмову від частки у спадщини без участі органу опіки та піклування, а державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори вчинено нотаріальну дію без участі органу опіки та піклування, а саме прийнято заяву та оформлено 1/6 частку у спадковому майні, що складає 57/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] з господарськими будівлями та прилеглою до нього земельною ділянкою на користь [PERSON], другої дружини покійного діда. Більше того, нотаріусом не винесено постанови про відмову, не заявлено, що в даній ситуації порушені права малолітнього спадкоємицею померлого (частка 1/6), не повідомлено Орган опіки та піклування, який повинен розглядати питання дозволу на вчинення угод щодо майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей у випадках, коли дитина є стороною як відчужував, в т.ч. відмова від спадщини; без дозволу органу опіки та піклування батьки малолітньої дитини не мають права укладати такі угоди, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації. Про цей факт він дізнався лише у липні 2015 року, випадково при отриманні юридичної допомоги щодо оформлення належного йому спадкового майна. Вказує, що [PERSON] ці обставини не заперечує та посилається на незнання законів у сфері спадкового права. Більше того, вважала, що діє правильно, оскільки у встановленому законом порядку вона звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за правом представлення із заявою, де вказала в якості спадкоємців за законом своїх двох дітей, один із яких був малолітнім. Однак з подачі саме державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори нею написано заяву про відмову; при цьому, її як представника дітей, насторожувало і те, що нотаріальні дії з оформлення цієї спадщини чомусь здійснено в терміновому порядку в один день. При цьому, ніхто із спадкоємців не збирався залишати територію України. Позивач просив встановити факт прийняття спадщини та набуття права на спадкове майно ним - [PERSON], [INFO] в порядку успадкування за законом за правом представлення свого батька - [PERSON] після смерті рідного діда - [PERSON] на 1/6 частку у спадковому майні, що складає 57/100 частини домоволодіння із місцезнаходженням по [ADDRESS]; визнати за ним [PERSON], [INFO] право на спадкування 1/6 частки майна [PERSON] (дід) за законом за правом представлення його батька [PERSON]; визнати протизаконними нотаріальні дії, вчинені державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області без участі органу опіки та піклування , що призвело до позбавлення його, малолітнього спадкоємця, [PERSON], 1986 року народження 1/6 частки у спадковому майні, що складає 57/100 частини домоволодіння із місцезнаходженням по [ADDRESS] за правом представлення його батька [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала письмове клопотання про зменшення позовних вимог, в якому просила зменшити свої позовні вимоги в частині набуття права на спадкове майно в порядку успадкування за законом за правом представлення, іншу частину позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини залишити без змін, також підтримала позовні вимоги тільки в частині встановлення факту прийняття спадщини, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача - Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду листа з проханням розглядати справу в його відсутність. Представник третьої особи - Відділу опіки та піклування Ірпінського міськвиконкому , [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] - дружина померлого та син померлого [PERSON], 09.03.1999 року [PERSON] від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй на її ім."я та на ім."я її неповнолітнього сина [PERSON] в рівних частинах кожному свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частини житлового будинку. Також [PERSON] 26.03.1999 року від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй на її ім."я та на ім."я її неповнолітнього сина [PERSON] в рівних частках кожному свідоцтва про право на спадщину за законом на мотоцикл та 11.06.2002 року [PERSON] також звернулася від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй на її ім."я та на ім."я її неповнолітнього сина [PERSON] із додатковою заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад в рівних частинах кожному, у даній заяві також зазначено, що від одержання свідоцтва про право власності на 1/2 частину грошового вкладу вона відмовляється та дає згоду на підписання цієї заяви своїм неповнолітнім сином [PERSON]. 09 березня 1999 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3-946, відповідно до якого спадкоємцями майна громадянина [PERSON], померлого [INFO] є в рівних частинах кожний : його дружина [PERSON] та син [PERSON], спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається із 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], що належали померлому [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою народного суду міста Ірпінь 26 січня 1989 року, зареєстрованого Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації 29 березня 1989 року за № 1276. Також 26 березня 1999 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (додатково), зареєстроване в реєстрі за № 3-1365, відповідно до якого спадкоємцями майна громадянина [PERSON], померлого [INFO] є в рівних частинах кожний : його дружина [PERSON] та син [PERSON], спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з мотоцикла марки Ява-350-634, 1974 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; 11 червня 2002 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (додатково), зареєстроване в реєстрі за №3874, відповідно до якого спадкоємцями майна громадянина [PERSON], померлого [INFO] є в рівних частинах кожний : його дружина [PERSON] та син [PERSON], спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з грошового вкладу, що знаходиться в державній ощадній касі № 7853/02 міста Ірпеня Київської області на рахунку № 26199 з відповідними відсотками та компенсаційними рахунками. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1985, яким все своє майно заповідав дружині [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини до Ірпінської міської державної нотаріальної контори 19.01.1999 року звернулася дружина померлого [PERSON], у даній заяві нею зазначено, що іншим спадкоємцем по закону є рідна дочка померлого [PERSON]. Також 21.04.1999 року до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], яка також зазначила, що крім неї спадкоємцем згідно заповіту є дружина померлого [PERSON]. 06.07.1999 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідні частки житлового будинку по вулиці Жовтневій, 92 в м. Ірпені та на іменні сертифікати. 06 липня 1999 року [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на 57/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Ірпінь по вул. Жовтневій, 92 та на іменні інвестиційні сертифікати ЗАТ Інвестиційний фонд "Будінвест". Також 10 листопада 2000 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. за реєстровим № 3-8117 [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (Додаткове) на грошові вклади, що знаходяться в Ощадному банку № 7653/010 міста Ірпеня. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують прав на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усуненні їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч.4, ч.5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.2-4 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків /усиновлювачів/, піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки /усиновлювачі/, опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. У відповідності до ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини був неповнолітнім, він вважається таким, що прийняв спадщину, а тому є підстави для встановлення даного факту. На підставі ст.ст. 524-527, 529, 535, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, п. п. 4 , 5 Перехідних положень Цивільного Кодексу України 2003 року, ст. ст. 15,16, 1216-1222, 1266, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved