Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось і протягом двох років вони не проживають однією сім"єю. Неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на них. Вважає, що він свідомо ухиляється від виконання батьківського обов"язку по утриманню дітей, оскільки є працездатний, інших осіб на утриманні не має, працює на сезонних роботах за кордоном. Вказує, що її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання теж не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Відзиву на позовну заяву в установлений строк до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивачки та дослідивши подані нею докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі, і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, оскільки працює за кордоном, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved