Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення суду від 01 вересня 2015 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 583,50 грн до 2000 гривень на кожну дитину до їх повноліття. Окрім того просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 40162 грн.50 коп. проіндексованих аліментів на [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2015 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі по 583 гривні 50 копійок на кожну дитину щомісячно починаючи з 13 травня 2015 року до повноліття дітей. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зріс, позивач не має змоги утримувати їх самостійно на належному рівні. Ухвалою суду від 11 с6ерпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 жовтня 2021року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 14 січня 2016 року [PERSON] 14 січня 2016 року змінила ім`я. Прізвище, власне ім.»я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2016 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 11 червня 2013 року актовий запис №1362 та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 27 березня 2015 року, актовий запис №790. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2015 року у справі № 569/6910/15-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Зносичі Сарненського району Рівненської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 50 копійок щомісячно, починаючи з 13 травня 2015 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця села Зносичі Сарненського району Рівненської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 50 копійок щомісячно, починаючи з 13 травня 2015 року і до повноліття дитини. Статтями\~180,\~181 СК України\~визначено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів. Звернувшись до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач вказала, що визначений рішенням суду розмір аліментів н достатній для утримання дітей. Крім того, вказала, що в неї порішився майновий стан, вона працює неофіційно, постійних доходів не має. Відповідно до вимог ч.2 \~ ст. 182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» від\~15.07.99\~р.\~№ 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів, які були визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 583,5 гривень на кожну дитину є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природньо, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Окрім того, розмір стягуваних аліментів не відповідає розміру законодавчо встановленого мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. У зв"язку із чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може забезпечити належний рівень матеріального їх утримання. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дітей та не достатні для повноцінного їх розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами\~СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із\~принципів цивільного\~судочинства є\~змагальність сторін.\~Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не з`явившись до суду та не подавши відзиву на позовну заяву [PERSON] , не надав суду доказів існування обставин, які могли б бути враховані при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України. Доказів того, що відповідач [PERSON] не спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі відповідачем не подано, судом в ході розгляду справи не встановлено. При визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі відомі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, матеріальне становище дітей, одержувача аліментів, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не спростовані, обставини, на які посилається позивач, він не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений можливості врахувати при ухваленні рішення інші докази. За таких обставин, суд дійшов висновку збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2015 року у справі № 569/6910/15-ц та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей з часу набрання рішенням законної сили. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стосовно вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 40162,50 грн проіндексованих аліментів суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.184 СК України\~передбачено, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Абзацом 3 ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, державним виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Тобто, обов`язок проведення індексації покладено на виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження зі стягнення аліментів. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Згідно із\~ст. 16 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"\~та п.13 зазначеного Порядку спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 та ч.6 ст.82 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.7 ст.82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У контексті згаданих положень закону вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини - суд робить висновок про її недоведеність. Оскільки позивачем [PERSON] належним чином не обґрунтовано свою позовну вимогу про індексацію аліментів, не надано доказів того, що така індексація не проводиться державним виконавцем при стягненні аліментів або стосовно цього існує спір суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає. Беручи до уваги, що позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення\~ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial