Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 р. цивільну справу №930/2702/20 передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. (а.с. 37) Позов мотивовано тим, що 29.12.2014 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено кредитний договір №200180585, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 6160,41 грн на строк до 29.12.2017 р. Сукупна вартість кредиту становила 194,3%. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором. 20.07.2020 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитам №7_БМ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №200180585 від 29.12.2014 р., укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач зобов"язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 20.07.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 15757,95 грн, з яких: 4448,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10381,39 грн - заборгованість за процентами, 588,30 грн - пеня, 147,07 грн - 3% річних, 192,78 грн - інфляційні. (а.с. 1-5) В судове засідання представник позивача не з"явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримує. (а.с. 63) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що заборгованість утворилась в зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Надала заяву, в якій просить суд в зв`язку з скрутним матеріальним становищем і через те, що має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, при винесенні рішення у цивільній справі №930/2702/20 виплату суми стягнутих коштів розстрочити на 6 місяців рівними частинами, які зобов`язується сплачувати. (а.с. 62) Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.12.2014 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладеного кредитний договір №200180585 від 29.12.2014 р., за яким банк надав позичальнику [PERSON] кредит на споживчі потреби у розмірі 6160,41 грн, на строк з 29.12.2014 р. до 29.12.2017 р. Сукупна вартість кредиту становить 194,3%. (а.с.4-6) Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. 20.07.2020 р. укладено договір відступлення прав вимоги №7_БМ між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк Михайлівський», перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором №200180585 від 29.12.2014 р. Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 р., витягом з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги. (а.с. 20-23, 24) На а.с. 25 - копія платіжного доручення №25 від 09.07.2020 р., за яким ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ПАТ «Банк Михайлівський» кошти згідно протоколу №UA-ЕA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020 р. Відповідач [PERSON] не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.07.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 14829,80 грн, з яких: 4448,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10381,39 грн - проценти, 588,30 грн - пеня, 147,07 грн - 3% річних, 192,78 грн - інфляційні. (а.с. 18-19) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначене підтверджується письмовими доказами: заявою №200180585 від 29.12.2014 р. (а.с. 7-8), довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 29.12.2014 р. (а.с. 9), графіком платежів до кредитного договору №200180585 від 29.12.2014 р. (а.с. 10) Порушення відповідачем умов договору, а, отже, і прав позивача, шляхом не виконання відповідачем умов договору щодо належного і своєчасного повернення кредиту (його складових), розмір заборгованості за кредитним договором позивачем обгрунтовано його розрахунком заборгованості за договором (відповідно до умов договору). (а.с. 18-19) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Забезпечення виконання зобов"язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ч. 1 ЦК України). На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «Діджи Фінанс» і [PERSON] , які відносяться до договірних зобов"язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2102,00 грн судового збору. Згідно ст. 267 ч. 1 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи те, що [PERSON] просить суд розстрочити виконання рішення суду на шість місяців, оскільки має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд вважає можливим розстрочити відповідачу [PERSON] виплату стягнутих коштів на шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячними рівними платежами по 2976,66 грн.

Outcome: approved