Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1741550624. 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія « Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія « Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія « Центр Фінансових Рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Згідно п 1.2 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року ТОВ "ФК"ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 38702,26 грн., з яких : 18796,78 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3194,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 8937,83 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 7773,31 грн. - сума заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 27.03.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін на 24.04.2019 року (а.с. 39). Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. 24.04.2019 року справу відкладено на 20.05.2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача, поштове повідомлення повернулось з відміткою «відсутній адресат» та розміщено оголошення про повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду на веб-сайті "Судова влада". 17.05.2019 року винесено ухвалу про перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 20.05.2019 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Станом на 20.05.2019 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У відповідності до частини п`ятої даної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.12.2016 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений кредитний договір № 1741550624, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 19372,00 грн на строк 48 місяців із щомісячним погашенням кредиту за графіком платежів, що є додатком до зазначеного договору (а.с. 6-7). 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Згідно п 1.2 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 38702,26 грн., з яких : 18796,78 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3194,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 8937,83 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 7773,31 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 23). Згідно п.6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Згідно п.3.1.Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 07.08.2018 року ТОВ «ФК «ЦФР» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги (а.с. 18). 07.08.2018 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1741550624 від 16 грудня 2016 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних (а.с. 19). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В силу ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими. Відповідно до наданих позивачем розрахунків сума боргу відповідача перед позивачем за кредитним договором становить38702,26 грн., з яких : 18796,78 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3194,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 8937,83 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 7773,31 грн. - сума заборгованості за пенею. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов кредитного договору № 1741550624 від 16 грудня 2016 року, а тому позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved