Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03 листопада 2005 року між [PERSON] та нею був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] передає у власність (продає) а [PERSON] приймає у власність (купує) квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. 17 липня 2012 року на адресу [ADDRESS] надійшло попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором на ім»я [PERSON], який являється сином [PERSON]. Відповідач не є членом сім»ї позивача, не проживає у будинку більше ніж шість місяців, тому позивач звернулась до суду з позовом про втрату [PERSON] права на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, також суду додала, що на час реєстрації договору купівля-продажу квартири [ADDRESS] їй не було відомо про існування будинкової домової книги, яка знаходиться в ЖКП та реєстрації за даною адресою відповідача по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом телефонограми. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила суду, що її довіритель [PERSON] лише в липні 2012 року випадково довідався, що його рідний батько продав незаконно квартиру без його відома, та згоди, оскільки останній від народження і по теперішній час прописаний в даній квартирі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, але його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з початку 2000 року сім"я [PERSON] фактично розпалася і його син [PERSON], який є відповідачем по справі, переїхав проживати разом з матір"ю в іншу місцевість (с.Михайлівка Маловисківського р-ну) та щонайменше з 2003 року не проживає в спірній квартирі. [PERSON] є законним володілцем квартири та має свідоцтво про право власності на дану квартиру і тому повністю підтримує позицію позивачки, щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Позивачка являється власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири ВСЕ №757989 від 03.11.2005 року посвідченого нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON], що підтверджується (а.с. 7-8). Як пояснила позивачка, після купівлі квартири вона переоформила на своє ім"я технічну документацію на квартиру та отримала домову книгу (на квартиру) в якій зареєструвала свою доньку та онуків (а.с. 145), оскільки про існування будинкової домової книги на будинок №18 м.Новоукраїнка, яка знаходиться в ЖКП та реєстрацію за даною адресою відповідача по справі, їй не було відомо, а про даний факт вона довідалася лише в липні 2012 року, коли на її адресу надійшло попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором на ім»я відповідача по справі - [PERSON], який являється сином [PERSON] та зареєстораний в квартирі, яку вона купила (а.с. 61, 62). Перевіряючи дані обставини з"ясувалося, що дійсно згідно будинкової домової книги (на будинок №18 по вул.Курчатова, яка перебуває в ЖКП) в квартирі [ADDRESS] з 05.02.1983р. та по теперішній час дійсно зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується (а.с. 11-15). Судом також встановлено, що з 2005 року та по теперішній час в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачкі на праві власності згідно договору купівлі продажу ВСЕ №757989 від 03.11.2005 року, проживає її сім»я: донька [PERSON], та онуки [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] з 2003 року в даній квартирі не проживає, що підтверджується актами від 30.09.2013 року за №831/15 і №1546а/15 виданими виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (складеного депутатом Новоукраїнської міської ради Севостьяновою І.Д.) (а.с. 143, 147). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України, позивач, як власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Отже, відповідач в квартирі не проживає, а його реєстрація у належній позивачці на праві приватної власності квартирі перешкоджає у реалізації нею прав, передбачених ст.150 ЖК України. Статтею 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В матеріалах справи мається Рішення виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради №62 від 25.06.2014 року яким відмінено розпорядження органу приватизації про приватизацію квартири [ADDRESS] та визнано недійсним свідоцтво про право власності від 01.11.2005 року на квартиру вказану квартиру (а.с. 140), але враховуючи вищезазначені норми закону, на які не впливають данні обставини та те , що в судовому засіданні встановлено та повністю доведено факт відсутності (не проживання) відповідача за адресою його реєстрацію з 2005 року, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позов задоволено судом в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати у повному обсязі в розмірі 109, 30 грн.

Outcome: approved