Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося в суд з позовом до відповідачки, в якому зазначило, що 03.08.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", яке на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року змінено назву на ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачкою укладено кредитний договір № 11193384000, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 13960.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 03.08.2022 року. Відповідачка за договором зобов'язана погашати заборгованість кожного місяця. Проте [PERSON] неналежним чином не виконує свої зобов'язання перед банком, допустила прострочення сплати чергових внесків і заборгованість становить 22421.40 доларів США, що згідно курсу НБУ станом 05.05.2014 року є еквівалентом 255603 грн. 97 коп. В забезпечення виконання зобов'язання, 03.08.2007 року укладено договір іпотеки, яким [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором публічному акціонерному товариству "Дельта Банк". В добровільному порядку вирішити спір не має можливості, тому з метою захисту своїх прав ПАТ "Дельта Банк" змушене звернутись до суду та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійснення права власності. Представник позивача - Кравчук В.І. у судове засідання надав клопотання про слухання справи без участі представника та позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання жодного разу не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідачки з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Проаналізувавши матеріалами справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", яке на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року змінено назву на ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачкою укладено кредитний договір № 11193384000, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 13960.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 03.08.2022 року. Відповідачка за договором зобов'язана погашати заборгованість кожного місяця. Проте [PERSON] неналежним чином не виконує свої зобов'язання перед банком, допустила прострочення сплати чергових внесків і заборгованість становить 22421.40 доларів США, що згідно курсу НБУ станом 05.05.2014 року є еквівалентом 255603 грн. 97 коп. В забезпечення виконання зобов'язання, 03.08.2007 року укладено договір іпотеки, яким [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 13,2 кв.м. Майно належить [PERSON] одноособово на праві власності на підставі договору покупки-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за №6316, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області від 03.08.2007 року, вказане підтверджується копіями кредитного договору та договору іпотеки (а.с.7-11,17-22). Стаття 33 Закону України "Про іпотеку" - визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ця норма дублюється і у п.6.7.1 укладеного між сторонами договору іпотеки, де зазначено, що банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання строків виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України - не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи закону та у встановлений строк його виконання. При вирішенні питання щодо доцільності звернення стягнення на предмет іпотеки суд приймає до уваги, що сума заборгованості по кредиту становить 22421.40 доларів США, що складає 514146 грн. 56 коп., а вартість предмета іпотеки становить 255603 грн. 97 коп., тобто сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна. На підставі вищевказаного, суд вважає доведеним факт неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору № 11193384000 від 03.08.2007 року та задовольняє позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст.109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Ст. 40 Закону України "Про іпотеку" встановлює, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Отже позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved