Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що згідно з рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.09.1999 року було винесено рішення про стягнення з відповідача присуджено стягнення аліментів із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.05.1999 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідачем дане рішення не виконувалось і в результаті чого виникла заборгованість. Так, згідно довідки заборгованість по виплаті аліментів, виданої начальником відділу ДВС Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області, заборгованість останнього складає станом на [INFO] (на день повноліття дочки [PERSON]) 38 156 гривень 99 копійок. 28.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області винесено постанову ВП №5971433 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Посилаючись на дані обставини позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам на утримання [PERSON] в розмірі 38 156 грн. 99 коп. та судовий збір в сумі 382 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 26). Відповідач, [PERSON], будучи належним чином, шляхом розміщення в газету "Новини Закарпаття" від 16 червня 2015 року № 65 оголошення про виклик до суду відповідно до ч.9 ст74. ЦПК України, повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Причина його неявки суду невідома (а.с.39-40). Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 194 Сімейного Кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-64 виданого 27 вересня 1999 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області, судом стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.Сіль, проживаючого [ADDRESS] в користь [PERSON] проживаючої [ADDRESS] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 7 травня 1999 року і до її повноліття. Однак всупереч виконання свого обов'язку по виплаті аліментів, відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого, відповідно до довідки начальника відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області про розмір заборгованості по аліментам, сума боргу станіном на [INFO] складає - 38 156 грн. 99 коп. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області Пітков'ят С.І. від 28.01.2015 року ВП №5971433 закінчено виконавче провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, тобто досягнення дочкою сторін - [PERSON] повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Враховуючи, що позивачем доведено факт порушення відповідачем свого обов'язку утримання дитини, та який не заперечений в судовому засіданні останнім, суд знаходить підставність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак які підлягають до задоволення. Оскільки справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України в користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 382 гривень.

Outcome: approved