Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 05.11.2010р. в розмірі 27053,65 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного говору б/н від 05.11.2010 року [PERSON] отримав кредит розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг. - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належні чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договору на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту, оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 27053,65 грн., яка складається з: 782,96 грн. - заборгованість за кредитом; 20567,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3938,36 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1264,46 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобов'язання. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідно до договору б/н від 05.11.2010р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому кредитним договором. Останній свої зобов'язання за договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені договором. У зв'язку з порушенням виконання зобов'язання за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 31.12.2016р. становить 27053,65 грн., яка складається з: 782,96 грн. - заборгованість за кредитом; 20567,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3938,36 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1264,46 грн. - штраф (процентна складова). Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.6-8). Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 31.12.2016р. становить 27053,65 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved