Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

14.03.2019 року [PERSON] ,інтереси якого представляє Шишковська А.Б. , звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця - [PERSON] , державного кадастрового реєстратора відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м.Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищука Р. Д., державного реєстратора прав на нерухоме майно - Федорчук Т. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання дій державного кадастрового реєстратора протиправними, визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.05.2016 року відповідач ФОП [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості [PERSON] (третій особі) згідно договорів № 494 в 26.05.2016 року та № 495 від 26.05.2016 року. 30.11.2016 року державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Яремчому Івано-Франківської області Мартищук Р.Д. на підставі вищевказаної технічної документації вніс відомості до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, площі 0,12 га, що знаходиться в урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, за [PERSON] 16.01.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. , виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області прийняла рішення за індексним номером 33432313 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться в урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0,12 га.20.02.2017 року державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління, Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищук Р.Д. вніс відомості про зміну площі земельної ділянки, що знаходиться в урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0,0771 га, власник: [PERSON] . Підстава внесення даних відомостей - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлена ФОП [PERSON] 26.05.2016 р. згідно договору № 495 від 26.05.2016 року.29.03.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. , виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, прийняла рішення за індексним номером 34505848 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об"єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1147583326110, про зміну площі земельної ділянки, що знаходиться в урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0,0771 га, власник: [PERSON] . Вважає, що вищевказана технічна документація із землеустрою є недійсною, оскільки виготовлена ФОП [PERSON] без законних на те підстав, з порушенням Закону України "Про землеустрій", а дії державного кадастрового реєстратора відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д. по внесенню відомостей до державного реєстру та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Федорчук Т .В. про державну реєстрацію прав та по внесенню змін про площу земельної ділянки є протиправними. Зазначила, що згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.09.2009 року, посвідченого Могилевич Л.В., приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3490, укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позивач [PERSON] став власником земельної ділянки під кадастровим номером 2611092001:22:002:1321, що знаходиться в урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, зазначена в плані меж земельної ділянки "А-Б-В-А", цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 1200 га.На підставі даного договору Могилевич Л.В. , приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу, 22.09.2009 року зроблено посвідчувальний напис на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 816466 щодо переходу права власності на цю ділянку до [PERSON] та право власності зареєстровано в Поземельній книзі 30.10.2009 року за реєстровим № 298220021321103, про що зроблено відмітку в Державному акті на право власності на земельну ділянку.У травні 2018 року з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу [PERSON] стало відомо, що під кадастровим номером 2611092001:22:002:1321 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності рахується земельна ділянка площею 0,0771 га., право власності на яку зареєстровано за [PERSON] . Даний Витяг був отриманий з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Вказала, що для з"ясування обставин, за яких земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] , дружина позивача [PERSON] , яка діяла від його імені на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернулася на Гарячу лінію ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області.Таким чином, [PERSON] виготовив новий правовстановлюючий документ на згадану вище ділянку.В подальшому на замовлення гр. [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із зміною конфігурації земельної ділянки та її площі із 0,1200 га на площу 0,0771 га, що затверджена рішенням сесії Поляницької сільської ради від 16 червня 2016 року № 43-5-2016 та погоджена всіма суміжниками.Станом на 06.06.2018 року в системі державного земельного кадастру наявні відомості, які надійшли в порядку інформаційної взаємодії, про зареєстроване від 12.01.2017 року за № 18571249 за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2611092001:22:002:1321.Вказала, що ФОП [PERSON] , не зробивши запити щодо реєстрації права власності у Поземельній книзі, на підставі документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства, у відсутність державного акта на право власності на земельну ділянку, провів відповідні реєстраційні дії за особою, яка не є власником спірної земельної ділянки. Крім того, зазначила, що представник позивача [PERSON] 24.05.2018 року звернулась до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області з приводу неправомірних дій [PERSON] , які 06.06.2018 року передані до Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській. Також вказала, що з матеріалів реєстраційної справи позивачу стало відомо, що 30.11.2016 року державний кадастровий реєстратор відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищук Р. Д. вніс відомості до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію спірної земельної ділянки. При цьому, як вбачається з Витягу з державного земельного кадастру № НВ-2602082762016 від 30.11.2016 року, інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки -Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 24.09.2016 року, виготовленої ФОП [PERSON] за заявою [PERSON] згідно заяви від 26.05.2016 року, орган, який зареєстрував земельну ділянку - Відділ Держгеокадастру у м. Яремчому Івано-Франківської області, дата державної реєстрації - 22.09.2009 року, документ, який що посвідчує право - Державний акт від 22.09.2009 року ЯД 816466. Однак, на час внесення вищевказаних відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки до Державного земельного кадастру Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] був відсутній, ФОП [PERSON] та державний кадастровий реєстратор відділу у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищуку Р. Д. не надавався; орган, який зареєстрував земельну ділянку 22.09.2009 року був Відділ Держкомзему у м. Яремче Івано-Франківської області, а не Відділ Держгеокадастру у м. Яремчому Івано-Франківської області, як зазначено у Витягу; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 26.05.2016 року (а не від 24.09.2016 року, як вказано у Витягу); у технічній документації із землеустрою вказано, що підставою для виконання робіт є Державний акт на право власності на землю серія ЯД № 816466 від 22.09.2009 року, в той же час у даній технічній документації такий акт відсутній; Поляницька сільська рада не приймала рішення про надання дозволу на виготовлення Технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку площею 0, 12 га; державним кадастровим реєстратором відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в порушення п. 8 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" у Витягу не зазначені дані з Поземельної книги щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за позивачем [PERSON] Зазначила, що 20.02.2017 року державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищук Р.Д. здійснив державну реєстрацію спірної земельної ділянки під тим же кадастровим номером вже іншої-площі - 0, 0771 га. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24.09.2016 року, власник - [PERSON] . При цьому ФОП [PERSON] не було враховано, що технічна документація, датована 26.05.2016 року (а не 24.09.2016 року, як зазначено у Витягу), виготовлена за тією ж самою заявою [PERSON] від 26.05.2016 року; в пояснювальній записці зазначено, що підставою для виконання робіт є Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 78162907 від 16.01.2017 року (який був сформований через вісім місяців після виготовлення даної технічної документації). Тому вважає, що технічна документація із землеустрою, виготовлена ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , який не був власником земельної ділянки, без достатніх правових підстав, з порушенням Закону України "Про землеустрій", є недійсною.У зв"язку з тим, що на час внесення відомостей державним кадастровим реєстратором відділу у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищуком Р.Д., до земельного кадастру земельна ділянка була сформована, їй був присвоєний кадастровий номер, межі земельної ділянки були встановлені, у ФОП [PERSON] не було правових підстав виготовляти технічну документацію із землеустрою, а у державного кадастрового реєстратора відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищука Р.Д., відповідно, вчиняти оспорювані дії.Однак через неналежне виконання державним реєстратором його обов`язків під час розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та прийняття відповідного рішення факт існування реєстрації права власності позивача [PERSON] на цю ж ділянку залишився поза увагою державним реєстратором прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. , що призвело до подвійні державної реєстрації права.Одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою факті виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право власності на земельну ділянку зареєстровано первинно та не припинялося. Просить визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Поляниця, уч. Росіш загальною площею 0,12 га згідно Договору № 494 від 26.05.2016 року, виготовлену ФОП [PERSON] та недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Поляниця, уч. Росіш, загальнок площею 0, 0771 га згідно Договору №. 495 від 26.05.2016 року, виготовлену ФОП [PERSON] .Визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у м. Яремчому Івано-Франківської області Мартищука Р.Д. по внесенню 30.11.2016 року відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2611092001:22:002:1321] площею 0,12 га, місце розташування якої: урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, Івано-Франківська область, за [PERSON] Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Федорчук Т . В. , виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 16.01.2017 року, індексний номер 33432313, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована: Івано -Франківська область, м. Яремче , с. Поляниця , участок Росіш кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0,12 га. Визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Яремчому міськрайонного управлінця у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д. від 20.02.2017 року по внесенню відомостей про зміну площі земельної ділянка що розташована: Івано- Франківська область , м . Яремче, с. Поляниця , участок Росіш кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0, 0771 га, власник: [PERSON] Зобов"язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д. скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий помер 2611092001:22:002:1321 місце розташування якої: урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанська міська рада Івано-Франківська область, за [PERSON] Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав нерухоме майно Федорчук Т. В. , виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, від 29.03.2017 року, індексний номер 34505848, про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав з нерухоме майно, відкритого на об"єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1147583326110, про зміну площі земельної ділянки, що розташована: Івано Франківська область, м. Яремче , с. Поляниця , участок Росіш, кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0, 0771 власник: [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. 10.04.2019 року відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т. В. подала відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначила, що позовні вимоги є безпідставними та такими що не підлягають до задоволення. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 11.04.2019 року відповідач державний кадастровий реєстратор відділу у м.Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищук Р. Д. подав відзив на позовну заяву [PERSON] , та клопотання, в яких також зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими що не підлягають до задоволення. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову та слухати справу у його відсутності. 31.05.2019 року представник позивача, адвокат Шишковська А.Б.надала суду відповідь на відзиви та вказала, що доводи відповідачів викладених ними у відзивах є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства та дійсних обставинах справи. Просить позовну заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі. 24.06.2019 року відповідач ФОП - [PERSON] подав суду заяву в якій зазначив, що при розробці технічної документації [PERSON] жодиних порушень чинного законодавства ним допущено не було. Вважає, позовні вимоги [PERSON] безпіставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Просив розгляд даної справи проводити у його відсутність. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Шишковська А.Б. заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю з підстав, які наведені в позовній заяві та просила позов задоволити у повному обсязі, та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] (згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] а.с.27-28) в судовому засіданні позов [PERSON] визнав та не заперечив щодо його задоволення. Відповідачі ФОП - [PERSON] , державний кадастровий реєстратор відділу у м.Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищук Р. Д. в судове засідання на 23.01.2020 року на 08 год.30 хв. не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. В судове засідання на 23.01.2020 року на 08 год.30 хв. відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В . також не прибула, 16.12.2019 року подала клопотання в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить розгляд даної справи проводити у її відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, адвоката Шишковську А.Б., третю особу [PERSON] , дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захист. Відповідно до ч.1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.09.2009 року, посвідченого Могилевич Л.В., приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3490, укладеного між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позивач [PERSON] став власником земельної ділянки під кадастровим номером 2611092001:22:002:1321, що знаходиться в урочище(участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, зазначена в плані меж земельної ділянки "А-Б-В-А", цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1200 га. право власності позивача [PERSON] на спірну земельну ділянку зареєстровано в Поземельній книзі 30.10.2009 року за реєстровим № 298220021321103, про що зроблено відмітку в Державному акті на право власності на земельну ділянку. (а.с.10-11). В судовому засіданні встановлено, що у травні 2018 року позивачу [PERSON] з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стало відомо, що під кадастровим номером 2611092001:22:002:1321 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності рахується земельна ділянка площею 0, 0771 га, право власності на яку зареєстровано за третьою особою [PERSON] . Даний витяг був отриманий з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даної земельної ділянки. З цього приводу судом вивчено відповідь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про розгляд зверенення стосовно видачі Витягу на земельну ділянку [PERSON] . З даної відповіді вбчається, що за інформацією відділу у м. Яремчому відсутні будь які матеріали стосовно переходу права власності земельної ділянки з кадастровим номером 2611092001:22:002:1321 від гр. [PERSON] до інших осіб. У зв`язку із відсутністю актуальних відомостей у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим 2611092001:22:002:1321, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої у 2016 році ФОП [PERSON] на замовлення гр. [PERSON] , кадастровим реєстратором відділу у м. Яремчому про неї були внесені відомості до системи ДЗК. Також зазначено, що у згаданій вище технічній документації із землеустрою міститься вирізка з газети «Яремчанський вісник» від 03.07.2015 № 27 (786), в якій розміщено повідомлення про те, що втрачені державні акти на право власності видані [PERSON] - ЯД № 816466 та ЯД № 816468 від 22.09.2009 року вважати недійсними. Таким чином [PERSON] виготовив новий правовстановлюючий документ на згадану вище ділянку. В подальшому на замовлення гр. [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із зміною конфігурації земельної ділянки та її площі із 0,1200 га на площу 0,0771 га, що затверджена рішенням сесії Поляницької сільської ради від 16.06. 2016 року № 43-5-2016 та погоджена всіма суміжниками. Станом на 06.06.2018 року в системі державного земельного кадастру наявні відомості, які надійшли в порядку інформаційної взаємодії, про зареєстроване від 12.01.2017 року за № 18571249 за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2611092001:22:002:1321.(а.с.12-13) Судом досліджено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, місце розташування урочище Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1200 га. та кадастровий план земельної ділянки: кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, масштаб 1:500.(а.с.14-16) Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, місце розташування урочище (участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0771 га. та кадастровий план земельної ділянки: кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, масштаб 1:500 .(а.с.17-19) Також судом встановлено, що 16.01.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. , виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області прийняла рішення за індексним номером 33432313 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться в урочище(участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки 2611092001:22:002:1321, площа земельної ділянки 0,12 га. 29.03.2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. , виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, прийняла рішення за індексним номером 34505848 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об"єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1147583326110, про зміну площі земельної ділянки, що знаходиться в урочище (участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради.(а.с.20-21) Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ст. 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону: внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування таким: відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Приписами частини 5 ст. 24 Закону України "Про Державний земельні кадастр" передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Згідно частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр"підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (частина 9 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр"). Частиною 1 ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV(надалі - Закон №1952-IV). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стаття 3 Закону №1952-IV, встановлює загальні засади державної реєстрації прав, яким є: 1) гарантування державною об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Право власності підлягає державній реєстрації, відповідно до п.1.ч.1 ст. 4 Закону № 1952-IV. Згідно положень ч.1 ст. 18 Закону №1952-IV визначено порядок державної реєстрація прав, зокрема п. 4 визначено, проведення перевірки документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Як встановлено в судовому засіданні, що право власності позивача [PERSON] на спірну земельну ділянку зареєстровано в Поземельній книзі 30.10.2009 року за реєстровим № 298220021321103, про що зроблено відмітку в Державному акті на право власності на земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що третя особа [PERSON] станом на 30.10.2009 року не будучи власником земельної ділянки кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, місце розташування урочище(участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1200 га. на його замовлення ФОП [PERSON] виготовив технічну документацію на спірну земельну ділянку із зміною конфігурації земельної ділянки та її площі із 0,1200 га на площу 0,0771 га. (а.с.12-19). Крім того, 06.06.2018 року до Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківської області з Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області поступили матеріали по заяві [PERSON] (представника позивача) від 24.05.2018 року в якій вона вказує про вчинення [PERSON] шахрайських дій, які виразились у заволодінні в 2016 році належною її чоловікові [PERSON] (позивачу по справі) земельною ділянкою площею 0,1200 га, розташованою за адресою: с.Поляниця урощище (участок) Росіш Яремчанської міської ради Івано-Франківської області , яка 22.09.2009 року була відчужена [PERSON] шахрайських дій, які виразились у заволодінні в 2016 році належною її чоловікові [PERSON] земельною ділянкою площею 0,1200 га, розташованою за адресою: с.Поляниця участок Росіш Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, яка 22.09.2009 року була відчужена [PERSON] [PERSON] , згідно нотаріально посвіденого Договору купівлі-продажу даної земельної ділянки, та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018090110000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.(а.с. 44). Також у судовому засіданні досліджено технічну документацію ФОП [PERSON] договір №494 від 26.05.2016 року, з якої вбачається, що технічна документація, датована 26.05.2016 року, а не 24.09.2016 року, як зазначено у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17), та виготовлена за заявою [PERSON] від 26.05.2016 року. В пояснювальній записці зазначено, що підставою для виконання робіт є державний акт на право власності на землю серія ЯД №816466 від 22.09.2009 року, однак у судовому засіданні встановлено, що даний державний акт знаходився у позивача [PERSON] , як власника даної спірної земельної ділянки. З технічної документації ФОП [PERSON] договір №495 від 26.05.2016 року, вбачається, що технічна документація, датована 26.05.2016 року, а не 24.09.2016 року, як зазначено у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17), та виготовлена за заявою [PERSON] від 26.05.2016 року. В пояснювальній записці зазначено, що підставою для виконання робіт Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 78162907 від 16.01.2017 року. Окрім того, з технічної документації ФОП [PERSON] договір №494 від 26.05.2016 року вбачається, що Поляницька сільська рада Яремчанської міської ради не приймала рішення про надання дозволу на виготовлення Технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку площею 0, 12 га. (а.с.45-89) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Згідно ст. 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а)розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б)встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; в)надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г)встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ)організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель. Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією і землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевої' самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями. Власники землі, землекористувачі, у тому числі орендарі, при здійсненні землеустрої зобов`язані забезпечити доступ розробникам документації із землеустрою до своїх земельни ділянок, що підлягають землеустрою. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про землеустрій" замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Відповідно до ст.22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а)рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б)укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Згідно ст. 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов`язані: а)дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачені договором і законом. Згідно ст. 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Отже, Законом України "Про землеустрій" чітко окреслене коло суб`єктів, які можуть бути замовниками документації із землеустрою. Проте, [PERSON] не був ні власником земельної ділянки, ні її користувачем, тобто технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с.Поляниця, уч. Росіш загальною площею 0,12 га згідно Договору № 494 від 26.05.2016 року, виготовлена ФОП [PERSON] на замовлення особи, яка відповідно до Закону України "Про землеустрій" не мала на це законних прав та повноважень. Суд вважає, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с.Поляниця, урочище (участок) Росіш загальною площею 0,1200 га згідно договору № 494 від 26.05.2016 року, та технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Поляниця, урочище (участок) Росіш, загальною площею 0,0771 га згідно договору № 495 від 26.05.2016 року, виготовлена ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , який не був власником земельної ділянки, без достатніх правових підстав, з порушенням Закону України "Про землеустрій", є недійсною. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на час внесення відомостей державним кадастровим реєстратором відділу у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищуком Р.Д., до земельного кадастру земельна ділянка була сформована, їй був присвоєний кадастровий номер, межі земельної ділянки були встановлені, у ФОП [PERSON] не було правових підстав виготовляти технічні документації із землеустрою, а у державного кадастрового реєстратора відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищука Р.Д., відповідно вносити відомості до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2611092001:22:002:1321, площею 0,12 га, що знаходиться в урочище(участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, за [PERSON] та вносити відомості про зміну площі даної земельної ділянки. Також, державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. під час розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та прийняття рішень №33432313 від 16.01.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та №34505848 від 29.03.2017 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не перевірила наявність чи відсутність суперечностей між заявленим третьою особою [PERSON] правом власності на спірну земельну ділянку та вже зареєстрованим правом інших осіб на цю земельну ділянку, чим допустила подвійну державну реєстрацію речового права. Такими діями відповідачів державним кадастровим реєстратором відділу у м. Яремчому міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищуком Р.Д. та державним реєстратором прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. було порушене право позивача [PERSON] , як власника земельної ділянки. Тому суд вважає, що дії відповідача державного кадастрового реєстратора відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Мартищука Р.Д. є протиправними та рішення №33432313 від 16.01.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та №34505848 від 29.03.2017 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку державного реєстратора прав на нерухоме майно Федорчук Т.В. є протиправними та підлягають скасуванню. Також, державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р. Д. слід зобов`язати скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий помер 2611092001:22:002:1321 місце розташування якої: урочище(участок) Росіш, с. Поляниця, Яремчанська міська рада Івано-Франківська область, за [PERSON] . Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону №1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV передбачено, що державний реєстратор:1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. В ч.4 ст.15 даного Закону №1952-IV передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. В силу ч.3 ст.17 Закону №1952-IV документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та -ішими нормативно-правовими актами. Згідно із ч.1 ст.25 Закону №1952-IV реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Із системного аналізу зазначених положень ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація права власності здійснюється щодо кожного окремо визначеного об`єкту нерухомого майна та за умови відповідності такого права власності законодавству і доданим документам. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування судом рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, передбаченому п.п."а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно із ст.70 ЗУ "Про землеустрій" спори, що виникають при здійсненні землеустрою, вирішуються судом. За приписами ч.ч.2-7, 9, 10 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється:-у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;-шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;-шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. За змістом ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Така ж норма закріплена у ст. 321 ЦК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. За положеннями статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтями 140, 143 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік позбавлення права власності на земельну ділянку, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. Л.5-рп/2005 держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом, соціальну спрямованість економіки. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону. Земельний кодекс України є одним із таких законів, норми якого встановлюють підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність. Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати надане їм права користування земельною ділянкою. Частиною 2 статті 1 Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Для того, щоб відповідати Конвенції, позбавлення повинно бути законним і спрямованим на спрямованим справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами заявника( справа «Стреч проти Сполученого Королівства», справа «Рисовський проти України»), де Європейський Суд зазначає, що стаття 1 Протоколу 1 Конвенції, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (справа «Броньовський проти Польщі»). Частиною 2 ст. 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьоюстатті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органівмісцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, основуючись на вимогах чинного законодавства, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача акту виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 04.02.2019 року, а також квитанцій, витрати на правничу допомогу склали 20 000 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 20 000 грн. витрат за надання правової допомоги, та 5378 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору по 1792 грн. 93 коп. з кожного. На підставі ст.ст. 13, 16, 321,391 ЦК України, ст.ст.78-79-1, 125, 152, 158, ЗК України та

Outcome: approved