Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Підтвердженням є свідоцтво про народження та свідоцтво про одруження. Відповідач проживає окремо в [ADDRESS] і не бажає добровільно надавати допомогу на утримання сина. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Інформації про місце роботи відповідача не має. Звернулася до суду за захистом прав дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Представник позивачки позов підтримав. Відповідач позов не визнав та заперечив щодо його задоволення. Представник відповідача позовні вимоги позивачки не визнав. Суд, вислухавши позивачку, представника позивачки, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із тих підстав, що обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], позивачка і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Городищенської міської ради від 21.03.2014 року, позивачка утримує та доглядає малолітнього сина [PERSON], відповідач матеріальної допомоги не надає (а.с.6). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про стан здоров»я, її дитячий вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно та у відношенні відповідача, а саме, що він не працює, не має інших утриманців, фізично здоровий і приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов підтверджується: копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження [PERSON]. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: approved