Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа Вінницька міська рада про усунення перешкод в користування земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власницею 13/25 частини будинковолодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці. Співвласником 12/25 частини домоволодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці є відповідач [PERSON]. Проїзд до спільного будинковолодіння з вулиці Садовського проходить через провулок на землях загального користування. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 було задоволено позов [PERSON], до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно даного рішення позов [PERSON]Л було задоволено повністю та встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 1023 кв.м., розташованою у м. Вінниці по вул. Садовського,60 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1068 від 28.10.2011 року, проведеної Подільським центром судових експертиз, згідно якого співвласнику 12/25 частки [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 414 кв.м., співвласнику [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 546 кв.м., земельну ділянку площею 63 кв.м. залишити в спільному користуванні. Ухвалою Вінницького міського суду від 17.05.2013 року було постановлено виправити допущені в резолютивній частині рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описку, зазначивши правильно адресу розташування земельної ділянки у м.Вінниці - «вул. Садовського, 70» замість «вул. Садовського, 60», а також зазначивши правильно назву варіанту встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою - «…відповідно до першого…» замість «…відповідно до другого…». Виправити допущені в тексті рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описки, зазначивши правильно по батькові ініціали відповідача [PERSON], «[PERSON]І.» замість «[PERSON]П.». В іншій частині вимог за заявою [PERSON] відмовити. В задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки в рішенні Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р. відмовити. Незважаючи на це, відповідач у справі самовільно захватила частину земельної ділянки загального користування, яка служить проїздом, обгородивши її металевим парканом, чим створила перешкоди доступу до гаража позивача та до «ходу в її частину будинку, порушивши тим самим норми ч. 1ст. 88 Земельного Кодексу України. З цього приводу позивач неодноразово зверталась у відповідні державні органи з того приводу, що її права як власника порушені, проте до цього часу паркан відповідачем не демонтовано, в звязку з чим вона звернулась до для захисту своїх прав та інтересів та просила суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування шляхом демонтажу самочинно встановленого нею металевого паркану . Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково доказів не надавали. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, вказали, що припис стомсувався паркану з боку вулиці та увимоги припису були ними виконані. Вілдповідач та її прелдситаник посилались на відсутність доказів що до вимог позивача. Представник третьої особи - ВМР при ухваленні судом рішення поклався на розсуд суду. Свідок [PERSON], в судовому засіданні суду пояснив, що він проживає за адресою: [INFO]. Біля будинку в якому проживає позивач [PERSON], завжди був проїзд, на даний час він є але меншого розміру. Про вирішення судом спору що до порядку користування земельною ділянкою між сторонами йому нічого не відомо. Свідок [PERSON], суду пояснив, що Дослідивши матеріали справи суд критично відноситься до листа Замостянської районної адміністрації Вінницької міської ради №01-13-560 від 11.11.2010 року, відповідно до якого виходом на місце з громадянином [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої останній пояснив, що до 18.11.2010 року він демонтує арматуру з двору спільного користування. Зі слів громадянина [PERSON] цю роботу він виконає після одужання (на а.с. 10). Суд вважає, що вказаний лист є неналежним отриманим до вирішення сторонами спору у суді ( Рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 на а.с. - 33-34) ; Суд дослідив матеріали справи: -Технічний паспорт на будинковолодіння за адресою м. Вінниці, вул. Садовського, 70, відповідно до якого позивачеві належить являюся власницею 13/25 частини будинковолодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці. Співвласником 12/25 частини домоволодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці є відповідач [PERSON] (на а.с. 4-7); -[PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 10.06.2016 року № 27-М-358-2, в якому зазначено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі-Департамент) розглянуто Ваш лист від 01.06.2016р. щодо зведення паркану по вул. Садовського, 70 у м. Вінниця, та чинним законодавством не передбачено необхідність отримання дозвільних документів Департаменту на даний вид робіт, в зв'язку з чим відсутні підстави для відповідного реагування (на а.с. 8). -[PERSON] управління Національної поліції у Вінницькій області від 20.07.2016 року та №М-100 о/п від 27.04.2016 року, № М-80 о/п від 12.04.2016 року відповідно до яких звернення [PERSON]І, від 24.06.2016 року відповідним чином було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Вінницького відділу поліції за №33470, та за його результатами з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру, в ході якої останніх попереджено про відповідальність згідно чинного законодавства, а також роз'яснено, що в подальшому слід дотримуватись правил добросусідства та вирішувати питання мирним шляхом (на а.с. 9, 13, 67, 68, 71,73); - -лист державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.01.2014 року № 27-Л-1154-2, в якому зазначено, що перевіркою на місці встановлено, що гр. [PERSON] та її батьком [PERSON] на місці хліва "Б'\\ "61" та літньої кухні "Г", які були збудовані ще до 1978 р. (згідно технічного паспорту Вінницького обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації від 22.06.1998р. інв. № 13463) з метою запобігання потрапляння опадів в існуючий погріб накрито брезентом та будівельними матеріалами (піноблоками) насухо. Також, Інспекцією гр. [PERSON] та гр. [PERSON] усно попереджено про можливість виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою лише за умови дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування. Перевіркою на місці 20.12.2013 р. продовження виконання будівельних робіт з моменту останньої перевірки не зафіксовано (на а.с. 11); -Рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11, яким було задоволено позов [PERSON], до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно даного рішення позов [PERSON]Л було задоволено повністю та встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 1023 кв.м., розташованою у м. Вінниці по вул. Садовського,60 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1068 від 28.10.2011 року, проведеної Подільським центром судових експертиз, згідно якого співвласнику 12/25 частки [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 414 кв.м., співвласнику [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 546 кв.м., земельну ділянку площею 63 кв.м. залишити в спільному користуванні (а.с. 33-34) -копія висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1068 від 28.10.2011 року, проведеної Подільським центром судових експертиз (на а.с. 46-52), згідно якого визначено варіанти копристування зеимельною ділякою і в спільне користуваннґ виділено по варіанту 1 63.0 кв.м, по варіанту 2 - 30 кв.м; по варіанту 3- 28 кв.м, з додаткоом 2 по висновку з схематичним зображенням варіанту 2 встановленого порядку користування земельною ділянкою, де земля загального користуванн визначена не зафарбованою розмірами 1.5 х 20.42; -фото домоволодіння з зображеням парнкану та проїзду ( на а.с. 53- 56) без відображення розмірів і меж; -листи Департаменту архітектури, містобудування та кадастру від 01.09.2014 року, 17.11.2014 року, 19.11.2014 року, в яких зазначено, що за результати обстеження земельної ділянки біля будинку №70 за адресою: м.Вінниця, вул. Садовського, 70, встановлено , що гр.. [PERSON], було самочинно влаштовано металевий паркан та направлено у звязку з цим [PERSON], письмове попередження з вимогою демонтувати паркан. Станом на 14.11.2014 року письмове попередження щодо демонтажу паркану виконано частково вказана необхідність проведення тахометричної зйомки земельногї ділянки. (на а.с. 58, 60, 63). -[PERSON] міністерства внутрішніх справ України у вінницькій області від 16.01.2014 року, 01.04.2014 року, 06.11.2014 року, 13.11.2014 року, 04.04.2015 року, 21.07.2015 року, відповідно до яких за заявами [PERSON], із [PERSON], проводились розяснювальні бесіди (на а.с. 57, 59, 61, 62, 65, 66) -[PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.01.2015 року № 27-М-183-2, в якому зазначено, що чинним законодавством не передбачено необхідність отримання індивідуальним забудовником дозвільних документів Інспекції на дану категорію споруд. Також, відповідно до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (зі змінами внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 року, звернення на земельній ділянці тимчасових будівель та спору, в тому числі ганку та навісу, не належить до самочинного будівництва (на а.с. 64) -Ухвала Вінницького міського суду від 17.05.2013 року, якою було постановлено виправити допущені в резолютивній частині рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описку, зазначивши правильно адресу розташування земельної ділянки у м.Вінниці - «вул. Садовського, 70» замість «вул. Садовського, 60», а також зазначивши правильно назву варіанту встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою - «…відповідно до першого…» замість «…відповідно до другого…». Виправити допущені в тексті рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описки, зазначивши правильно по батькові ініціали відповідача [PERSON], «[PERSON]І.» замість «[PERSON]П.». В іншій частині вимог за заявою [PERSON] відмовити. В задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки в рішенні Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р. відмовити (на а.с. 79-80) -Свідоцтво про право власності від 31.01.2015 року та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2015 року, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,0374 га за адресою: м.Вінниця, вул. Садовського, 70 належить [PERSON] (на а.с. 81-82). Схематичне зображення земельної діляки відсутнє. Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Із досліджених судом доказів вбачається, що позивач є власницею 13/25 частини будинковолодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці. Співвласником 12/25 частини домоволодіння №70 по вул. Садовського в м. Вінниці та власницею 0.0374 га земельної ділянки вказаного домововлодіння є відповідач [PERSON]. Проїзд до спільного будинковолодіння з вулиці Садовського проходить через провулок на землях загального користування, що посвідчується технічним паспортом на будинковолодіння за адресою м. Вінниці, вул. Садовського, 70 (а.с. 4-7) розмір проїзду та його схематичне зображення в матеріалах справи відсутні. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 було задоволено позов [PERSON], до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно даного рішення позов [PERSON]Л було задоволено повністю та встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 1023 кв.м., розташованою у м. Вінниці по вул. Садовського,60 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1068 від 28.10.2011 року, проведеної Подільським центром судових експертиз, згідно якого співвласнику 12/25 частки [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 414 кв.м., співвласнику [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 546 кв.м., земельну ділянку площею 63 кв.м. залишити в спільному користуванні (а.с. 33-34). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2013 року постановлено виправити описку у другому абзаці резолютивної частини рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11, зазначивши, що в користування [PERSON], виділяється земельна ділянка площею 476 кв.м., замість невірного «414 кв.м.», співвласнику [PERSON] виділяється в користування земельна ділянка площею 517 кв.м. замість невірного «546 кв.м.», залишити у спільному користуванні земельну ділянку площею 30 кв.м., замість невірного «63 кв.м» (на а.с. 32). Ухвалою Вінницького міського суду від 17.05.2013 року було постановлено виправити допущені в резолютивній частині рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описку, зазначивши правильно адресу розташування земельної ділянки у м.Вінниці - «вул. Садовського, 70» замість «вул. Садовського, 60», а також зазначивши правильно назву варіанту встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою - «…відповідно до першого…» замість «…відповідно до другого…». Виправити допущені в тексті рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р., описки, зазначивши правильно по батькові ініціали відповідача [PERSON], «[PERSON]І.» замість «[PERSON]П.». В іншій частині вимог за заявою [PERSON] відмовити. В задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки в рішенні Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.11.2011 року у цивільній справі № 2-1131/11 р. відмовити (а.с. 79-80) Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що відповідач [PERSON], самовільно захватила частину земельної ділянки загального користування, яка служить проїздом, обгородивши її металевим парканом, чим створила перешкоди доступу до гаража позивача та до «ходу в її частину будинку». Таке твердження позивача спростовується численними зверненнями позивачі у відповідні державні органи та відповідями на них. Позивачу було роз"яснено необхідність доведення позовних вимог в ухвалі про відкриття провадження по справі та в судовому засіданні. Про те в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач та її представник не надали суду доказів, що свідчать про доведеність позову. Так, відповідно до листа державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 10.06.2016 року № 27-М-358-2, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянуто Ваш лист від 01.06.2016р. щодо зведення паркану по вул. Садовського, 70 у м. Вінниця, та чинним законодавством не передбачено необхідність отримання дозвільних документів Департаменту на даний вид робіт, в зв'язку з чим відсутні підстави для відповідного реагування (на а.с. 8). Згідно листів [PERSON] управління Національної поліції у Вінницькій області від 20.07.2016 року та №М-100 о/п від 27.04.2016 року, № М-80 о/п від 12.04.2016 року звернення [PERSON]І, від 24.06.2016 року відповідним чином було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Вінницького відділу поліції за №33470, та за його результатами з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру, в ході якої останніх попереджено про відповідальність згідно чинного законодавства, а також роз'яснено, що в подальшому слід дотримуватись правил добросусідства та вирішувати питання мирним шляхом (на а.с. 9, 13, 67, 68, 71,73). Згідно листа державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.01.2014 року № 27-Л-1154-2, перевіркою на місці встановлено, що гр. [PERSON] та її батьком [PERSON] на місці хліва "Б'\\ "61" та літньої кухні "Г", які були збудовані ще до 1978 р. (згідно технічного паспорту Вінницького обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації від 22.06.1998р. інв. № 13463) з метою запобігання потрапляння опадів в існуючий погріб накрито брезентом та будівельними матеріалами (піноблоками) насухо. Також, Інспекцією гр. [PERSON] та гр. [PERSON] усно попереджено про можливість виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою лише за умови дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування. Перевіркою на місці 20.12.2013 р. продовження виконання будівельних робіт з моменту останньої перевірки не зафіксовано (на а.с. 11). Листами Департаменту архітектури, містобудування та кадастру від 01.09.2014 року, 17.11.2014 року, 19.11.2014 року, повідомлено [PERSON], що за результати обстеження земельної ділянки біля будинку №70 за адресою: м.Вінниця, вул. Садовського, 70, встановлено , що гр.. [PERSON], було самочинно влаштовано металевий паркан та направлено у звязку з цим [PERSON], письмове попередження з вимогою демонтувати паркан. Станом на 14.11.2014 року письмове попередження щодо демонтажу паркану виконано частково (на а.с. 58, 60, 63). Крім того, відповідно до листа державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.01.2015 року № 27-М-183-2, в якому зазначено, що чинним законодавством не передбачено необхідність отримання індивідуальним забудовником дозвільних документів Інспекції на дану категорію споруд. Також, відповідно до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (зі змінами внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 року, звернення на земельній ділянці тимчасових будівель та спору, в тому числі ганку та навісу, не належить до самочинного будівництва (на а.с. 64). Також із свідоцтва про право власності від 31.01.2015 року та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2015 року, судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0374 га за адресою: м.Вінниця, вул. Садовського, 70 належить [PERSON] (на а.с. 81-82). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до вимог ст. 16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Отже, будівництво вважається самочинним, якщо у діях особи є одна з ознак, передбачених у п. 1 ст. 376 ЦК України. Дія даної статті не поширюється на випадки розміщення на земельній ділянці об'єктів, які не пов'язуються із землею фундаментом і не визнаються у законодавстві нерухомістю. Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 та положення «Про державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затверджену постановою КМУ від 09.07.2014 року за № 294, держархбудінспекція здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності. Відповідно до п. 7 вищевказаного Порядку, підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Слід зазначити, що даним правом позивач скористалась, однак під час перевірки було встановлено, що відповідачем не здійснювалося самочинне будівництво. В пунктах 5, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті376 та стаття 391 ЦК). Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК,статтею 103 ЗК. Жодних доказів того, що права позивача [PERSON] порушені відповідачем, нею не надані. Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. При ррозгляді справи суд встановив відсутність схематично зображеного варіанту 1 , згідно якого визначено порядок користування земельною ділянкою та доказів порушення відповідачем визначеного порядку користування земельною двіляною. ' Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed