Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23 листопада 2012 року між ним та відповідачами було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а [PERSON] та [PERSON] зобов"язались отримати та повернути грошові кошти в сумі 24000 грн, що еквівалентно 3000 доларів США у строк до 23 листопада 2013 року. Окрім цього, для забезпечення виконання даного зобов"язання, довором позики сторони також визначили розмір неустойки, у вигляді пені, що становить 100 грн за кожний день просточеного платежу. Посилаючись на те, що відповідачі своїх зобов"язань за договором позики у встановлений строк не виконали, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість в сумі 3000 дол США, що за курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2016 року складає 81000 грн , а також пеню у розмірі 99400 грн. В судове засідання позивач не зявився, при цьому подав до суду заяву, в якій, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року між позивачем та відповідачами укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передав, а [PERSON] та [PERSON] зобов"язались отримати та повернути грошові кошти в сумі 24000 грн, що еквівалентно 3000 доларів США у строк до 23 листопада 2013 року. Пунктом 3 вищевказаного договору позики визначено, що у разі неповернення позики до 23 листопада 2013 року, позичальник зобов"язаний за кожний просточений день сплачувати пеню в розмірі 100 грн. Розпискою від 23 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони отримали від [PERSON] грошові кошти в сумі 24000 грн, що еквівалентно 3000 дол. США. Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пунктів 1,2 статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. \~Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США станом на 21 лютого 2016 року (день ухвалення судового рішення) 100 дол США - 2702, 5299 грн, а тому сума заборгованості відповідачів за договором позики складає 81075 грн 90 коп. Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та враховуючи, що відповідачі доводів позивача щодо невиконання ними договірних зобовязань \~не спростували, суд прийшов до висновку, що майнові права \~[PERSON] підлягають захисту шляхом \~стягнення з кожного суми заборгованості в рівних частках в сумі 180400 грн, в тому числі 81000 грн - заборгованість за договором позики та 99400 грн пені. При цьому вимогу позивача щодо солідарного стягнення суми заборгованості, суд вважає безпідставною, оскільки умовами договору позики не встановлений солідарний обов"язок щодо повернення позичених коштів. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved