Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

05 серпня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ «При- ватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) Гребенюка О.С. пред`явило вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] з метою отримання банківських послуг 20.09.2012 р. підписав заяву без номеру, згідно якої було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмі- рі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для ко- ристування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 700 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кре дитування та обслуговування картрахунку. На підставі п.2.1.5.5.відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п.2.1.12.7.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за мі- сяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в ро змірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Банк свої зобов`язання за догово- ром виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитом та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 20.05.2020 р. має заборго- ваність в розмірі 17430,28 грн., з яких 1476,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1476,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 531.40 грн - заборгованість за відсотками нара- хованими на прострочений кредит; 15433 грн. - нарахована пеня. На даний час відповідач продо- вжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є пору- шенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив справу роз- глянути у відсутність представника "Приватбанку", позовні вимоги підтримав. 11 листопада 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача про застосування ст- років позовної давності, в якій він просив задовольнити вимоги частково та вказував, що згідно до відки, доданої до позовної заяви, [PERSON] була надана кредитна картка, яка діяла тільки до 31.10.2017 р., після закінчення дії картки картковий рахунок банком не поновлювався. Отже саме з цієї дати починає спливати строк позовної давності. Крім того, позивач вказує на те, що відпо- відачу нарахована пеня у сумі 15422 грн., але цю вимогу позивач мав право пред`явити до нього ті льки до 31.10.2018 р. (строк позовної давності 1 рік після закінчення терміну дії картки), отже вка- зана вимога є незаконною. Що стосується заборгованості за відсотками нарахованими на простро- чений кредит у сумі 531,40 грн., вважає, що вони не повинні нараховуватися, оскільки позивач їх почав нараховувати з 01.11.2019 р., тобто після закінчення терміну дії картки, таким чином, відпо- відач повинен сплатити позивачу тільки заборгованість за тілом кредиту у сумі 1476, 88 грн. За твердженням представника позивача, по даному договору відкрито картковий рахунок, вста- новлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісяч- ного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлюва- льною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого лі- міту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру пога- шення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Підстав для застосування позов- ної давності до позовних вимог про прострочення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому вважає, що ті обставини, на які посилається відповідач не відповідають дійсності, а ст рок позовної давності дотримано позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір без номеру від 20. 09.2012 р., за яким [PERSON] отримав кредитну картку. Договором передбачено порядок та умо ви погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п.2.1.12.6.2 договору відповідач сплачує банку від- сотки в подвійному розмірі від зазначений в тарифах, що діють на дату нарахування. Розрахунком (а.с.7-10) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредит- ним договором без номеру від 20.09.2012 р. Так, станом на 20.05.2020 р. [PERSON] має за- боргованість в розмірі 17430,28 грн., з яких: 1476,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1478, 88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 531,40 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 15422 грн. - нарахована пеня. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універса- льна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с.16-17). Відповідно до п.1.2.5,1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.22), позичальник зо- бов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевит- рати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «При- ватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 12.02.2018 р. і воло- діє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.48-49). Відповідач (згідно анкети-заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифів обслуговування кредитних карт) уклав договір з банком за тарифом карти "Універсальна", який пе редбачає погашення кредиту на пільгових умовах до 25 числа місяця, наступного за датою пога- шення заборгованості, а також обов`язковий щомісячний платіж на відповідних умовах тарифу за цією картою; пеню за несвоєчасне погашення кредиту та (або) процентів за встановленою став- кою і штраф за встановленою ставкою за порушення строків платежів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо вах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процен- ти. За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про- центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні пла тежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а що до повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У цьому разі позовна давність обчислюється від дня по- міщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, ко- ли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст.261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для від- мови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ч.4 ст.267 ЦК України). Вирішуючи питання про розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту, котрий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачеві був встановлений кредитний ліміт до 700 грн., а нарахована позивачем заборгованість за простроченим тілом креди- ту у розмірі 1478,88 грн. складається не лише із заборгованості за фактично витраченими позича- льником грошовими коштами, а й із заборгованості за нарахованими відсотками, нарахованої пені та інших платежів, що видно з наданої позивачем виписки з рахунку відповідача. У постанові від 03.07.2019 р. у справі № 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення креди- ту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (ти- пова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки досто- вірно не підтверджують вказаних обставин. Як встановлено матеріалами справи, надані представником позивача Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача лише прострочене тіло кредиту у розмірі 1478,88 грн. за кредитним договором між сторонами і відмо- вити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення 531,40 грн. забор- гованості по простроченим процентам за користування кредитом та 15422 грн. нарахованої пені. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 178 грн. (1476,88 грн. : 17430,28 грн. х 2102 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial