Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Рахівського РВП в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 15 листопада 2017 року СВ Рахівського РВ УМСВ України в Закарпатській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за №120170707140001251 за ч.1 ст.175 КК України за фактом не виплати ТОВ "Грін ЕНЕРДЖІ" заробітної плати [PERSON] за період серпень-жовтень 2017 року. За наслідками досудового рослідування слідчим СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Поповичем М.І. 25.06.2019 прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України. Не погоджуючись із даною постановою, як упередженою та незаконною, ним було подано скаргу слідчому судді Рахівського районного суду Закарпатської області. 28 серпня 2019 року у справі №305/1584/19 слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Бліщ О.Б. постановила скаргу [PERSON] задовольнити, постанову слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Поповича М.І. від 25 червня 2018 року про закриття кримінального правопорушення за №120170070140001251 на підставі п.2 ч.1 ст.284 України скасувати. По даній справі слідство проводиться не ефективно. [PERSON] неодноразово звертався до посадових осіб поліції, щоб його проінформувати про хід досудового розслідування, то посадові особи поліції, йому у грубій формі відповіли, що він може звертатись куди завгодно і все одно нічого не вирішить. Неодноразово звертався до прокуратури Закарпатської області для вжиття відповідних заходів, однак прокуратура належних заходів не вживає, а просто його скарги перенаправляє до поліції. Тому вважає, що слідство вже четвертий рік проводиться неефективно і в позивача виникає сумнів в чесності осіб Рахівської поліції, які проводять досудове розслідування та умисно підміняють суд. Тому вважає, що окремі посадові та службові особи Рахівської поліції умисно перевищили свої службові повноваження та неправомірно завдали йому моральної шкоди. Змушений був звертатися до суду за захистом своїх порушених прав і судом була справедливо скасована постанова про закриття кримінальної справи. У зв"язку з вище наведеним, порушився його стандартний ритм життя, він зазнав переживань, емоційних хвилювань. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, характер та тривалість їх та немайнових витрат, час, зусиль необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього його життєвого стану, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 550000 гривень. На підставі чого просить стягнути з держави Україна через Державну казначейську службу України Головного управління Державної казначейської служби у Закарпатській області з єдиного казначейського рахунку в його користь 550000 гривень відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю посадовими та службовими особами органу державної влади Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В межах встановленого строку представником ГУНП в Закарпатській області С.М.Щадей подано відзив, згідно якого позовні вимоги вважають безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами факт завдання йому шкоди працівниками поліції, причинний зв"язок між діями працівників поліції та настанням тих негативних наслідків про які він вказує. Права [PERSON] на порушення яких він посилається можуть бути відновлені шляхом оскарження бездіяльності працівників поліції в порядку, визначеному КПК України. При цьому, навіть, встановлення в ухвалах слідчим суддею незаконності дій та бездіяльності працівників поліції, якщо іншими доказами не підтверджено заподіяння шкоди позивачу, а також не встановлено наявність причинно-наслідкового зв"язку між бездіяльністю працівників поліції та настанням шкоди, не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Отже, права позивача, на порушення яких останній посилається, можуть бути відновлені шляхом оскарження бездіяльнотсі слідчого в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України. Одночасно повідомляють, що Рахівський РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області не є окремою юридичною особою, є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та діє від імені Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. У зв"язку з чим просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача, Рахівського РВП в Закарпатській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Представник відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В межах встановленого строку представником О.Троцюк подано відзив, який обгрунтований тим, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України. Зокрема, у позовній заяві відповідачем зазначено Рахівський районний відділ поліції, проте, Рахівський районний відділ поліції є територіальним підрозділом ГУНП в Закарпатській області та не має статусу юридичної особи, а отже і не може бути відповідачем по даній справі. Враховуючи компетенцію Головного управління Казначейства жодні правові зв"язки Головного управління Казначейства з позивачем не виникали і не могли виникнути. Це підтверджується і відсутністю у позовній заяві посилання на незаконні дії, рішення, спричинення шкоди позивачеві Головним управлінням Казначейства чи бездіяльністю посадових осіб Головного управління Казначейства. Головне управління здійснює перерахування коштів з рахунку відповідного розпорядника бюджетних коштів за його дорученням і не несе відповідальності за інші органи державної влади. Головне управління Казначейства не є власником бюджетних коштів, які позивач просить стягнути, зазначивши при цьому відповідачем Головне управління Казначейства. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюєтся Казначейством (не органом Казначейства) за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Таким чином, Головне управління Казначейства відповідно до Бюджетного кодексу України не є розпорядником усіх бюджетних коштів і не відповідає за зобов"язаннями інших бюджетних установ. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв"язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача. Звертають увагу, що права позивача у зв"язку із закриттям кримінального провадження були відновлені ухвалою на яку посилається позивач, що є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин справи. У зв"язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що він звернувся до суду, мотивуючи позовні вимоги, зокрема тим, що він має право на відшкодування шкоди від держави за те, що досудове розслідування проводиться тривалий час ( чотири роки) і є неефективним, що підтверджено чисельними ухвалами слідчих суддів. Таким чином, позивач вказує, що його право порушено, в тому числі внаслідок неефективного розслідування кримінальної справи особами, які здійснюють свої офіційні повноваження. При цьому одного з відповідачів зазначає Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, яке не може бути належним відповідачем в даному спорі з огляду на таке. Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 (провадження № 14-514цс19) вказано, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. З урахуванням наведеного, Державна казначейська служба України, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, у цій справі є органом, через який держава бере участь у справі як сторона. Разом із тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Позивачем, [PERSON] клопотання про заміну неналежного відповідача належним в ході розгляду справи не заявлялося, натомість в судові засідання не з"являвся, кожного разу подавав заяви про розгляд справи за його відсутності. Більше того, про неналежність особи відповідача було і заявлено у відзиві Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, який позивачу був своєчасно надісланий. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20). Таким чином, суд констатує, що позивач звернувся до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди від держави за те, що досудове розслідування проводиться тривалий час і є неефективним. Незважаючи на це, позивач визначив процесуальне становище відповідача у справі Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області в той час, коли належним відповідачем в такій категорії справи є Державна казначейська служба України, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, та є органом, через який держава бере участь у справі як сторона. Встановивши, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем повинен ухвалити рішення про відмову у позові до неналежного відповідача Враховуючи, вище наведені обставини справи, позовні вимоги [PERSON] до Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Рахівського РВП в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed