Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 05 квітня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № ВLaЖГА00024717, за яким відповідач отримував кредит на суму 15000 ,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік , щомісячною комісією 1,75 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 05.04.2014 року. В зв"язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24079 гривень 65 копійок, яка складається з наступного: 11852 гривень 88 копійок - заборгованість за кредитом, 2140 гривень 21 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3675 гривень 00 копійок - комісія за РО, 6411 гривень 56 копійок - штраф в порядку п.8 Розділу 1 та п.4.2 кредитного договору. Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір - 240 гривень 80 копійок. В судове засідання представник позивача не з»явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в присутності її представника, позов визнала частково, просила відмовити в стягненні комісії за РО та штрафу. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії за РО, оскільки кредитним договором № ВLaЖГА00024717 від 05.04.2011 року такий вид платежу як комісія за РО не передбачений; штраф в порядку п.8 Розділу 1 та п.4.2 кредитного договору передбачає відповідальність за ненадання на письмову вимогу банку надати документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. [PERSON] такої письмової вимоги від банку не отримувала, тому відомостей не надавала, отже підстави для стягнення штрафу відсутні. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов"язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов"язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № ВLaЖГА00024717 від 05.04.2011 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає останній кредит в сумі 15000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік , щомісячною комісією 1,75 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 05.04.2014 року, а вона зобов"язується прийняти, належним чином використати та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобов"язання за договором кредиту та станом на 07.11.2013 року має заборгованість в сумі 24079 гривень 65 копійок, яка складається з наступного: 11852 гривень 88 копійок - заборгованість за кредитом, 2140 гривень 21 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3675 гривень 00 копійок - комісія за РО, 6411 гривень 56 копійок - штраф в порядку п.8 Розділу 1 та п.4.2 кредитного договору. Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії за РО, то суд зазначає наступне: Відповідно до п. 3.1 Постанови Правління національного Банку України № 168 від 10.05.2007 року банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; Пунктом 4 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач не зобов»язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. Судом встановлено, що кредитним договором № ВLaЖГА00024717 від 05.04.2011 року такий вид платежу як комісія за РО не передбачений, отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми комісії за РО - 3675,00 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу в порядку п.8 Розділу 1 та п.4.2 кредитного договору судом встановлено наступне. З п.8 Розділу 1 кредитного договору вбачається, що кредитним договором передбачено штраф в розмірі 25 % від суми кредиту, який випливає з п.4.2 загальної частини договору. Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обов»язку , передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов»язань за договором перевищило 60 календарних днів , банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі , зазначеному в п.8 спеціальної частини. З п.3.3.3 загальної частини договору вбачається , що у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов»язань за договором , не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку позичальник зобов»язаний надати документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобов"язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження надіслання та отримання відповідачкою письмової вимоги щодо надання документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 11852 гривень 88 копійок - заборгованість за кредитом, 2140 гривень 21 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом, всього 13993 гривень 09 копійок, в іншій частині слід відмовити. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір - 139 гривень 93 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: partial