Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] .. Відповідач коштів на утримання сина не надає і не допомогає, дитина перебуває на її утриманні. У зв"язку із зазначеними обставинами позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але до суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Перевіривши наявні письмові докази, суд, прийшов до такого висновку. Під час спільного проживання у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.2021 року. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст.182 СК України враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сам факт звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, є доказом того, що відповідач належним чином не виконує свого обов"язку по утриманню дитини Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оскільки, дитина проживає разом з матір"ю, потребує матеріального забезпечення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти, позов задоволити.

Outcome: approved