Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Кагарлицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення та усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,207 га, що знаходяться в [ADDRESS], [NUMBER]. Власником сусіднього житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS], [NUMBER], був [PERSON], а після його смерті його дружина [PERSON] Відповідно до Генерального плану м.Кагарлик до житлових будинків по [ADDRESS], [NUMBER] та [NUMBER] передбачено проїзд загального користування. Також, відповідно до опису меж земельної ділянки до державного акту позивача від точки А до точки Б знаходяться землі загального користування ([ADDRESS]). Відповідно до опису меж земельної ділянки до державного акту відповідачки від точки Д до точки А знаходяться землі загального користування (проїзд). В серпні 2012 року відповідачкою було встановлено межові знаки своєї земельної ділянки, які частково були встановлені на проїзді загального користування, у зв'язку з чим ширина його зменшилась приблизно до 3 метрів. Під час встановлення межових знаків відповідачка мотивувала свої дії тим, що згідно державного акту межа її земельної ділянки проходить саме по проїзду загального користування. У зв'язку з встановленням відповідачем межових знаків позивач звернувся до Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі де дізнався, що відповідачем було виготовлено та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], [NUMBER], відповідно до якого, рішенням 34 сесії 5 скликання Кагарлицької міської ради № 313 від 27.02.2009 року відповідачу передано у власність частину проїзду загального користування по [ADDRESS]. Отже, відповідно до виданого державного акту та рішення Кагарлицької міської ради відповідачу було передано частину проїзду загального користування, яким користувався позивач для проїзду та обслуговування свого житлового будинку. Також, при виготовленні та видачі државного акту було допущено ряд порушень діючого законодавства. Відповідно до акту встановлення на місцевості та погодження завнішніх меж земельної ділянки від 24.06.2008 року, який є складовою частиною технічної документації, підпис позивача як суміжного землевласника відсутній. Хоча, відповідно до опису меж земельної ділянки до державного акту відповідача, від точки Г до точки Д позивач є суміжним землевласником. Проте, під час виготовлення державного акту відповідачу межі земельної ділянки на місцевості не виносились та з позивачем не погоджувалися. За умови винесення меж земельної ділянки на місцевості та погодження їх з позивачем приватизації частини проїзду загального користування можна було б уникнути. При виготовленні технічної документації зі складання державного акту відповідача не було встановлено внатурі (на місцевості) меж земельної ділянки відповідача. Після зменшення відповідачем ширини проїзд на даний час спірний проїзд не відповідає нормам ДБН. Своїми діями відповідач створює перешкоди у користуванні позивачем своєю земельною ділянкою шляхом обмеження користуватись проїздом загального користування, оскільки крім проїзду, який частково приватизовано відповідачем, позивач немає іншого проїзду до своєї земельної ділянки, чим порушуються права як суміжного землевласника. На підставі наведеного, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Кагарлицької міської ради Київської області 34 сесії 5 скликання № 313 від 27.02.2009 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га по [ADDRESS], [NUMBER] в м.Кагарлик", визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 444691 від 21.10.2009 року, виданий Кагарлицькою міською радою [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], [NUMBER] в м.Кагарлик, скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 444691 від 21.10.2009 року, зобов'язати [PERSON] відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав [PERSON], шляхом знесення встановлених межових знаків на проїзді загального користування по [ADDRESS] до будинку № [NUMBER] та зобов'язати [PERSON] не створювати перешкод в користуванні [PERSON] проїздом загального користування, а саме проїздом по [ADDRESS] до будинку № [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, останній також зазначив, що на сьогоднішній день відсутні перешкоди в користуванні проїздом загального користування, які існували на час звернення до суду з позовом. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з поважних причин, надала суду заяву, згідно якої остання позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 152). Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, а також суду пояснила, що даний судовий спір виник через допущені ТОВ "Гео-Сервіс Плюс", яке розробляло технічну документацію для виготовлення державного акту на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS], [NUMBER] в м. Кагарлик Київської області. Представник Кагарлицької міської ради Мацібура О.П. позовні вимоги визнав в повному обсязі, однак зазначив, що технічну документацію виготовляло ТОВ "Гео-Сервіс Плюс", яке і допустило вищезаначені порушення. Представник Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі в судове засідання не з'явився з поважних причин. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,207 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], [NUMBER], згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-КВ № 028921 виданого 25.12.2001 року, який зареєстрований у встановленому порядку (а.с. 6-7). Рішенням Кагарлицької міської ради Київської області 34 сесії 5 скликання № 313 від 27.02.2009 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності гр. [PERSON] на земельні ділянки по [ADDRESS], [NUMBER] в м.Кагарлик" затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] в м. Кагарлик по [ADDRESS], [NUMBER], загальною площею - 0,1694 га, з них - 0,1000 га - для обслуговування жилових будівель та господарських споруд та 0,0694 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11). На підставі вказаного рішення 21.10.2009 року [PERSON] було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 444691, згідно якого останній є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м.Кагарлик, [ADDRESS], [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до опису меж Плану меж земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON], землі від Д до А є землями загального користування - проїзд (а.с. 14). Також судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], спадкоємцем майна після його смерті є дружина [PERSON], що підтверджується письмовим доказом по справі: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2011 року (а.с. 41). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, а згідно з ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю в спосіб передбачений законом. Відповідно до ст. 155 ч. 1 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Право власності громадянина на земельну ділянку не може бути зареєстроване, а вже зареєстроване підлягає скасуванню в судовому порядку у випадку порушення вимог земельного законодавства під час приватизації земельної ділянки. Відповідно до п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, яка діяла на час виготовлення [PERSON] державногоакту, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Відповідно до акту про відновлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків [PERSON] від 26.02.2014 року, вбачається, що в ході проведеного відновлення меж земельної ділянки було виявлено, що точки земельної ділянки 1 та 8 (згідно кадастрового плану) розташовані на проїзді загального користування, що перекриває вільний під'їзд до сусідньої ділянки (а.с. 112-113). Судом було встановлено, що технічна документація щодо складання державного акту на земельну ділянку по [ADDRESS], [NUMBER] в м. Кагарлик Київської області на ім'я [PERSON], була виконана ТОВ "Гео-Сервіс Плюс" з технічними помилками, що підтверджується письмовими доказами по справі: копією акту встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 24.06.2008 року (а.с. 10); актом про відновлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків [PERSON] від 26.02.2014 року (а.с. 112-113). Недотримання встановлених процедур щодо виготовлення, затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документації, що посвідчує право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [NUMBER], та щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність [PERSON] призвело до порушення прав позивача на земельну ділянку, яка йому належить. Суд вважає, що наявність зазначених порушень при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документації, що посвідчує право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на ім'я [PERSON] за адресою: м. Кагарлик [ADDRESS], [NUMBER], та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 444691 на ім'я [PERSON] є підставою для визнання незаконним та скасування рішення Кагарлицької міської ради Київської області 34 сесії 5 скликання № 313 від 27.02.2009 року. Оскільки сторони не заперечували факту відсутності на час розгляду справи в суді перешкод в користуванні проїздом загального користування позивачем, суд приходить до висновку, що позов в частині відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав [PERSON], шляхом знесення встановлених межових знаків на проїзді загального користування по [ADDRESS] в м. Кагарлик до будинку № [NUMBER] та зобов'язання [PERSON] не створювати перешкод в користуванні [PERSON] проїздом загального користування не підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial