Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: агентство нерухомості товариство з обмеженою відповідальністю „Брок Сервіс плюс" про стягнення заборгованості за договором, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь: - 16 000грн., подвійну суму завдатку; - 229грн. 40коп. витрати по сплаті судового збору; - 4 000грн. витрати на оплату правової допомоги, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовилась від продажу квартири та не повернула отриману нею суму завдатку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні спочатку пояснила, що з позовом згодна частково і не заперечує повернути позивачу [PERSON] гроші в сумі 8 000грн., оскільки вважає, нею від останнього був отриманий аванс в розмірі 8 000грн., а не завдаток. В останньому судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що з позовом не згодна, оскільки укладений між нею та позивачем договір не породжував певних прав та обов"язків. Представник третьої особи: агентства нерухомості товариства з обмеженою відповідальністю „Брок Сервіс плюс" - Куваєв І.В. згоден з позовними вимогами, пояснивши у судовому засіданні, що між агентством нерухомості товариством з обмеженою відповідальністю „Брок Сервіс плюс" та сторонами був укладений договір намірів, згідно якого [PERSON] і [PERSON] зобов"язалися в строк до 29 березня 2013р. укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири, яка належить [PERSON], у зв"язку з чим [PERSON] передав [PERSON] суму завдатку в розмірі 8 000грн. в рахунок вартості квартири, але [PERSON] 29 березня відмовилась укласти договір купівлі-продажу квартири, мотивуючи тим, що пройшли строки, крім того, її чоловік не може з"явитися до нотаріальної контори для укладання договору і вона продавати квартиру не буде. Судом встановлено, що 16 лютого 2013р. між агентством нерухомості товариство з обмеженою відповідальністю „Брок Сервіс плюс" з однієї сторони та [PERSON](продавець) і [PERSON](покупець) був укладений договір намірів, згідно якого [PERSON] і [PERSON] зобов"язалися в строк до 29 березня 2013р. укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири, яка належить [PERSON], у зв"язку з чим [PERSON] передав [PERSON] завдаток в сумі 8 000грн. в рахунок вартості квартири, яку збирався придбати у [PERSON] Вищезазначений договір намірів був укладений у письмовій формі і підписаний представником агентства нерухомості, [PERSON] і [PERSON] До 29 березня 2013р. договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був, що не заперечується і самими сторонами. Згідно акту неявки продавця на угоду від 29 березня 2013р. [PERSON] не з"явилась до нотаріуса [PERSON] для укладення договору купівлі-продажу належної їй квартири, по телефону повідомила, що продавати квартиру не буде, оскільки строк підпису основного договору, встановлений в договорі намірів, вже пройшов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала ту обставину, що вона не з"явилась 29 березня 2013р. до нотаріуса для укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу належної їй квартири, але її доводи з приводу причин неявки для укладення вищезазначеного договору, а саме, що це був робочий день і вона зі своїм чоловіком не змогла приїхати для укладення договору, що у [PERSON] не було грошей для придбання її квартири, як це відбулося 27 березня 2013р., суд вважає неспроможними, оскільки коли вона підписувала договір намірів, то їй було відомо і вона була згодна з тим, що договір купівлі-продажу повинен бути укладений до 29 березня 2013р, а 29 березня 2013р. - це робочий день, п"ятниця, стосовно того, що у [PERSON] 29 березня 2013р. не було грошей для придбання квартири, позивач [PERSON] не надала жодного доказу, який би це підтверджував, крім того, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 29 березня 2013р. у [PERSON] були гроші для придбання квартири і він це знає точно, так як був теж у нотаріуса разом із [PERSON] Доводи відповідача [PERSON] про те, що 29 березня пройшов строк для укладення договору, суд не може прийняти до уваги, оскільки згідно договору намірів, укладеному між сторонами, 29 березня 2013р. це останній день для укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов"язання вчиняється у письмовій формі, водночас, якщо предметом таких правочинів є нерухоме майно, він підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У даному випадку, договір намірів на придбання квартири був укладений у письмовій формі, нотаріально цей договір не посвідчувався, крім того, договір купівлі - продажу квартири, яка належить [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] не був укладений, тому гроші в сумі 8 000грн., які [PERSON] передав [PERSON] є авансом, а не завдатком. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] - 16000грн. подвійної суми завдатку, підлягають задоволенню частково, а саме в сумі - 8000грн., оскільки, як було вже вище зазначено 8000грн. це є аванс, а не завдаток. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 4000грн. задоволенню не підлягають, оскільки згідно із Законом „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" витрати на правову допомогу компенсуються за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, а кошти, сплачені [PERSON] за квитанцією №0804 від 08.04.2013р., не можуть вважатися витратами на правову допомогу, відшкодування яких передбачено цивільним процесуальним законодавством, і які підлягають розподілу між сторонами за правилами ст. 88 ЦПК України. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 229грн. 40коп. підлягають задоволенню на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved