Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

у серпні 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04.11.2006 р., який було розірвано рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2011 року. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року постановлено стягувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент ухвалення зазначеного рішення [PERSON] був інвалідом 3 групи, у зв"язку з чим отримував пенсію у розмірі 600 грн. Також позивач працював інженером ДП "НЕК "Укренерго", де отримував заробіток у розмірі 4 880 грн. З такого заробітку розмір аліментів на утримання сина станом на 2011 рік становив 976,84 грн. На сьогоднішній день відповідачка отримує аліменти у сумі 2 471,31 грн. Заборгованість відсутня. На даний час сімейний стан позивача змінився, 14 лютого 2014 року він одружився з [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Позивач зазначає, що його сімейний стан змінився, а матеріальний стан погіршився, його дружина перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги. За таких підстав, позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини, що в грошовому виразі буде становить 1 456,57 грн., що є більшим ніж прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років. (1286 грн.) В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що малолітній [PERSON], 2007 року народження, перебуває на диспансерному обліку, у зв"язку з чим потребує додаткових витрат на лікування для підтримання здоров"я. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена судом. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2011 року до досягнення ним повноліття. (а.с. 7) 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. (а.с. 11) [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 23 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 12) Згідно довідки від 18.08.2015 р. [PERSON] працює у ДП "НЕК "Укренерго" на посаді начальника сектору. Заробітна плата відповідача становить 9 680,80 грн., з яких утримано 1946,81 грн. аліментів, після чого до видачі - 5 743,62 грн. (а.с. 16) Також [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Таращанському районі, де отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда 3 групи у сумі 1049 грн. (а.с. 14) Дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 11 серпня 2014 року по 15 травня 2017 року на підставі відповідного наказу. (а.с. 13) Суд вважає, що доводи позивача щодо зміну сімейних обставин заслуговують на увагу. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітнього сина позивача [PERSON], 2007 року народження, слід зменшити з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому аліменти у зменшеному розмірі слід стягувати з дня набуття даним рішенням законної сили. Виходячи із доходів позивача за липень 2015 року, розмір аліментів, який просить визначити позивач у позовній заяві, суд вважає достатнім для забезпечення нормальних умов проживання, та задоволення розумних потреб дитини, оскільки сума аліментів, яку погоджується сплачувати позивач забезпечує прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років . На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з віповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved