Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

02 жовтня 2020 року [PERSON] в особі представника адвоката Глущенка В.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] забогованість задоговором позики. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28 грудня 2017 року між позивачем [PERSON] (позикодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) був укладений договір позики, відповідно до п.1 якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США зі сплатою щомісяця 24% річних за користування позикою, що становить суму, еквівалентну 600 доларів США. Відсотки за користування позикою підлягають сплаті позичальником на користь позикодавця не пізніше 28 числа кожного місяця, починаючи з 28 січня 2018 року. Позичальник, своїм підписом під цим договором засвідчив, що сума позики ним отримана в повному обсязі. Відповідно до п. 2 Договору сума позики зазначена в п.1 підлягає поверненню не пізніше 28 грудня 2018 року. 03 грудня 2018 року між позикодавцем [PERSON] , та позичальником [PERSON] , був укладений договір №1 про внесення змін до договору позики від 28.12.2017 відповідно до якого були внесені зміни до договору позики від 28.12.2017 та виклали п.2 договору позики в наступній редакції: сума позики зазначена в п.1 цього договору, підлягає поверненню не пізніше 03 грудня 2019 року. Сторони домовилися, що позичальник зобов`язується повернути частину суми позики в розмірі, що на дату повернення становитиме суму в гривні еквівалентну 10 000 доларів США, встановленого для купівлі долара США, не пізніше 03 червня 2019 року. Повне повернення суми позики повинно бути здійснене не пізніше 03 грудня 2019 року. Всі інші умови договору позики від 28 грудня 2017 року залишаються без змін. До 29.11.2019 [PERSON] виконував умови договору. З 29.11.2019 допустив прострочення виконання зобов`язання по сплаті відсотків та тіла кредиту. Позивачка звернулася до відповідача з вимогою про усунення порушення. Проте відповідач на вимоги не реагує та до цього часу борг не повернув. Заборгованість по договору станом на 01.10.2020 становить 39059, 06 доларів США, по відсоткам - 6059, 29 доларів США, по пені - 2996, 77 доларів США. Також, позивач просить стягнути на її користь судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору - 10510 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката - 7000 грн. 09 жовтня 2020 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 26 січня 2021 року відповідач [PERSON] на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву, у якому він просить відмовити [PERSON] в позові. Зокрема, як зазначив відповідач, з його боку за період дії Договору позики від 28.12.2017 [PERSON] було сплачено 14 400 доларів США. У відповідності до п. 3 Договору позики, у якому зазначено: «За домовленістю сторін повернення позики (її частини), а також отримання суми процентів підтверджуватиметься відповідними письмовими розписками Позикодавця про одержання грошей, які останній видаватиме Позичальнику щоразу після відповідних платежів», позикодавець жодного разу не написала розписку про отримання нею суми боргу. [PERSON] неодноразово вказував на не виконання умов Договору [PERSON] в цій частині, що спричинило ним зупинку роботи по договору. Оскільки, [PERSON] не надала підтверджуючі документи про оплату, то відповідач вважаю, що ним проведено оплату основної суми боргу в сумі 14400 доларів США, крім того не надання документів про оплату спричинило неможливість самої оплати, тому позикодавець не має права вимагати відсотки до моменту усунення свого порушення. Щодо забезпечення виконання умов договору, то відповідач посилається на ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. №898-ІV, у якій зазначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна. [PERSON] зазначив, що ринкова вартість на його квартиру за адресою [ADDRESS] становить близько 50-56 тис. доларів США, що значно перевищує суму боргу по договору. Відповідно до п.5 Договору іпотеки квартири НМХ786425 від 28.12.2017 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. видала нотаріальний напис №518 від 03.03.2020 року на звернення [PERSON] , який був переданий в органи Міністерства юстиції України для арешту і стягнення вищезазначеної квартири. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62745590 від 06.08.2020, постанову про арешт майна боржника №62745590 від 06.08.2020 та вимогу виконавця № 43694 від 18.09.2020. Вимога про усунення порушень в поряду ст.ст. 36-38 Закону України "Про іпотеку" від 28.12.2019 року , що предявлена в суд йомй не надсилалась (а.с.45-47). 05 лютого 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Глущенко В.В. надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що, враховуючи положення ст.4, 16 ЦПК України особа, права, якої було порушено, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів без заходів досудового врегулювання спору, адже, особи які порушили права та законні інтереси інших осіб зобов`язані відновити порушене право не чекаючи претензій чи звернень до суду. Також, зазначив, що після спливу строку повернення позики зазначеного в договорі №1 від 03.12.2018 року про внесення змін до договору позики від 28.12.2007, позивач 28.12.2019 року звернулась до відповідача з вимогою про усунення порушення. Крім того 28.12.2019 до відповідача зверталась приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., на підставі ст. 84 ЗУ "Про нотаріат" направляла заяву позивача про вимогу повернення позики. До цього часу відповідач умови договору позки та договору №1 від 03.12.2018 про внесення змін до договору позики від 28.12.2017 року не виконав, допустив суттєве прострочення виконання зобов"язання. Стосовно сплати позивачу 14 400 доларів США, представник позивача посилаючись на положення ст. 78, 81 ЦПК України, зазначив, зазначені доводи відповідача є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу, адже не відповідають приписам ЦПК України. Обов"язок наданання розписок які підтверджують погашення заборгованості за договором позики, як зазначає адвокат, покладається на відповідача, посилаючись на постанову Верховного суду від 12.11.2020 року у справі №154/3443/18. Квартира за договором іпотеки не реалізована, кошти в рахунок оплати іпотекодержателем не отримані, з огляду на, що як зазначає адвокат позивач не позбавлений права у відповідності до пункту 6.2 Договору іпотеки від 28.12.2017 року звернутись до суду за захистом свого порушеного права. 29 березня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв до суду не надходило. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх повністю задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв до суду не надходило. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, 28 грудня 2017 року між позивачем [PERSON] (позикодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) був укладений договір позики, за умовами якого позикодавець передав, а поичальник прийнявм у власність у день підписання цього договору 838500,00 грн., що становить суму, еквівалентну 30 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення договору (1 долар США = 27, 95 грн.), зі сплатою щомісяця 24% річних за користування позикою, що становить суму, еквівалентну 600,00 (шестиста) доларів США. Відсотки за користування позикою підлягають сплаті позичальником на користь позикодавця не пізніше 28 числа кожного місяця, починаючи з 28 січня 2018 року (п.1). Сума позики, зазначена в п.1 цього договору підлягає поверненню не пізніше 28 грудня 2018 року (п.2). За домовленістю сторін повернення позики (її частини), а також отримання суми процентів підтверджуватименься відповідними письмови розписками позикодавця про одержання грошей, які останній видаватиме позичальнику щоразу після відповідних платежів (п.3). У разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики (її частини), він зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити пеню в розмірі 12% річних від суми простроченого платежу(п.6) (а.с.18-19). 03 грудня 2018 року між позикодавцем [PERSON] , та позичальником [PERSON] , був укладений договір №1 про внесення змін до договору позики від 28.12.2017 відповідно до якого сторони домовилися внести зміни до договору позики від 28.12.2017, та викласти п.2 договору позики в наступній редакції: "Сума позики зазначена в п.1 цього договору, підлягає поверненню не пізніше 03 грудня 2019 року. Сторони домовилися, що позичальник зобов`язується повернути частину суми позики в розмірі, що на дату повернення становитиме суму в гривні еквівалентну 10 000, 00 (десять тисяч) доларів США, встановленого для купівлі долара США, не пізніше 03 червня 2019 року (дві тисячі дев`ятнадцятого року). Повне повернення суми позики повинно бути здійснене не пізніше 03 грудня 2019 року" (п.1). Всі інші умови договору позики від 28 грудня 2017 року залишаються без змін.(п.2) (а.с.20). 28.12.2019 між [PERSON] на адресу місця проживання [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення в порядку ст.36-38 Закону України "Про іпотеку", згідно якої [PERSON] просила [PERSON] у тридцятмденний строк виконати зобов"язання, порушене останнім за договором позики та сплатити грошові кошти у сумі еквівалентній 30000 доларів США. Для проведення розрахунку просила звязатися з нею за адресою: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] (а.а.12-14). 28.12.2017 роу між іпотекодавцем [PERSON] та іпотекодержателем [PERSON] було укладено договір іпотеки квартири, згідно п.1.1. якого договір забезпечує у повному обсязі вимоги іпотекодержателя за договором позики від 28.12.2017 року, укладеногоміж іпотекодавцем та іпотекодержателем, за умовами якого іпотекодавець у строк до 28 грудня 2018 року зобовязується повернути іпотекодержателю у повному обсязі отриману за договором позики суму 838500, 00 грн., що становить суму, еквівалентну 30000 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору (1 долар США = 27, 95 грн.). Згідно цього договору іпотекодержавець , у випадку порушення іпотекодцем умов договору позики та/або цього договору вправі звернути стягнення на предмет іпотеки. Предмет іпотеки за цим договром є квартира [ADDRESS] (п.1.2) (а.с.48-51). 03.12.2018 року між іпотекодавцем [PERSON] та іпотекодержателем [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки квартири посвідченого нотаріусом 03.12.2018 та зареєстрованого в реєстрі за номером 2709, яким п.1.1. договору іпотеки від 28.12.2017 року викладено в наступній редакції: "п.1.1. Цей договір забезпечує у повному обсязі вимоги Іпотекодержателя за договором позики від 28.12.2017 (надалі - "договір позики"), укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, та всіх змін та доповнень до нього, за умовами якого Іпотекодавець у строк до 03.12.2019 зобов`язується повернути Іпотекодержателю у повному обсязі отриману за договорм позики суму 846 600,00 грн., що становить суму еквівалентну 30 000 доларів США за офіційнимкурсом НБУ на дату укладення цього договору (1 долар США = 27,95 грн.). При цьому Іпотекодавець зобов`язується повернути частину позики в розмірі, що на дату повернення становитиме суму в гривні, еквівалентну 10 000 доларів США, встановленого для купівлі долара США, не пізніше 03.06.2019. Згідно цього Договору Іпотекодержатель, у видадку порушень Іпотекодавцем умов договору позики та/або цього Договору, вправі звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за договором позики у повному обсязі (а.с.52). Як встановлено судом 28 грудня 2019 року до відповідача зверталася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. з заявою про повернення позики (а.с.15-16). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 62745590 від 06.08.2020, винесену при примусовому виконанні виконавчий напис № 518 від 03.03.2020, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги [PERSON] у розмірі 846 600 грн. (а.с.60-62). Відповідно до постанови про арешт майна боржника ВП № 62745590 від 06.08.2020 накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] (а.с.64-65). Як зазначено у вимозі виконавця № 43694 від 18.09.2020 по ВП № 62745590 від 06.08.2020 з примусового виконання виконавчого напису № 518 виданого 03.03.2020, державний виконавець вимагає надати можливість здійснити опис квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.66-67). Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03.04.2020 в справі №752/6034/20 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.78-79). Згідно до листа старшого виконавця Цупро І.П. від 04.02.2021 за № 5321 [PERSON] не надана можливість здійснити опис квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.80-81). Згідно офіційному курсу гривні щодо долару США на 01.10.2020 1 долар дорівнює 28,3105 грн. (а.с.21). Як зазначено у розрахунку погашення відсотків відповідачем за період з 28.12.2017 по 29.11.2019 [PERSON] сплатив відсотків за користування позикою у сумі 13 800 доларів США та 36 5 доларів США сплатив пені за період з 04.06.2019 по 28.11.2019 (а.с.82). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики від 28.12.2017 та договором № 1 про внесення змін до договору позики від 28.12.2017 від 03.12.2018 станом на 01.10.2020 сума заборгованості, [PERSON] становить 39 056, 06 доларів США (1105696,59 грн.), з яких: 98,63 долари США - сума прострочених відсотків за період з 29.11.2019 по 03.12.2019; 16,44 долари США - пеня на суму 10 000 доларів США за період з 29.11.2019 по 03.12.2019; 5960,66 доларів США - сума прострочених відсотків за період 04.12.2019 по 01.10.2020; 2980,33 долари США - пеня за період 04.12.2019 по 01.10.2020 (а.с.43). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 545 ЦК України кредитор прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог с. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У ч. 3 ст. 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц. В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем умов договору позики. Відповідачем ненадано доказів належного виконання умов договору позики. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики від 28.12.2017 року та договору №1 про внесення змін до договору позики від 03.12.2018 року в загальній сумі 1 105 696 грн. 59 коп., що станом на 01.10.2020 року становить еквівалент 39056, 06 доларів США згідно з офіційним курсом гривні до долара США. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачкою судовий збір у сумі 10510,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved