Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Окрім цієї доньки у неї від першого шлюбу є ще двоє дітей , які є повнолітніми, її перший чоловік [PERSON] помер у 2007 році. Донька [PERSON] проживає із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Ще до народження доньки відповідач відносно неї вчиняв насильство, про що вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. У 2010 році відповідач їх залишив та поїхав проживати до своєї матері в смт.Куликів, Жовківського району Львівської області, а в подальшому на заробітки за кордон. Фактично з 2010 року вони припинили шлюбні відносини , відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських відносин . Відповідач не спілкувався та не спілкується зі своєю донькою, не проявляє до них батьківської турботи та уваги, не цікавився розвитком, навчанням доньки, її здоров'ям, не створював умов для її нормального, повноцінного життя, здобування освіти, підготовки до самостійного життя. Участі в утриманні дитини не приймає, тобто ухиляється від виконання будь-яких своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто не чинив та не чинить. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів. На підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12.01.2016 року вирішено з відповідача стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 700,00 грн. щомісячно , але не менше прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 27.04.2015 року та до повноліття дитини. Однак, з моменту ухвалення рішення Золочівським районним судом Львівської області про стягнення аліментів та по теперішній час відповідач жодного разу не сплатив аліментів на утримання доньки , хоча на виконання цього рішення суду відкрито виконавче провадження у відділі державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 02.03.2016 року, наданого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Березяк В.Р., відповідно до якого станом на 01.03.2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 7 тис. 700 грн. Позивач вважає, що нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками по вихованню та утриманню дитини носить свідомий і винний характер, своїм байдужим відношенням до доньки, позбавляє дитину нормального розвитку та виховання. А тому, просить задоволити її позов. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду аналогічні пояснення як і в матеріалах даної позовної заяви. Просив суд, позов позивачки задоволити в повному об"ємі.Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечив. Позивач в судове заідання не прибула , однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримла та просила суд справу розглядати за її відсутності та на підставі поданих до суду доказів. Відповідач в жодне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Третьою особою на адресу суду подано листа про відсутність письмових заперечень, щодо позовних вимог позивача. Просили суд справу розглядати за відсутності представника Золочівської РДА Львівської області. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення по справі . А тому, судом вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності позивача та представника третьої особи на підставі поданих до суду доказів . Заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" розяснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Як вбачається, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Новосілківською сільською радою Золочівського району Львівської області (актовий запис № 12), що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із письмових пояснень позивачки [PERSON] , які містяться в позовній заяві , а саме те, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі без реєстрації та , що фактично у 2010 році вона припинила відносини з відповідачем. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів даної справи зокрема, із розрахунку заборгованості по аліментах на утримання доньки [PERSON] від 02.03.2016 року вбачається, що станом на 01.03.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 7 700, 00 грн. Із довідки Управління соціального захисту населення Золочівської РДА Львівської області № 882 від 21.03.2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Золочівської РДА де одержує тимчасову допомогу щомісяця. Із довідки Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області №144 від 03.03.2016 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Із характеристики учня Новосілківської ЗОШ І-ІІ ступенів учня 2 класу [PERSON] , вбачається, що дитина доглянута, чиста, акуратна, забезпечена всім необхідним для навчання в школі. Мати дитини [PERSON], систематично цікавиться навчанням своєї дитини : відвудує батьківські збори, загальношкільні виховні заходи, спілкується з класним керівником про досягнення дитини. За час навчання в школі [PERSON] класний керівник та адміністрація школи з батьком учениці [PERSON] не знайомі. Згідно висновку органу опіки і піклування Золочівської РДА Львівської області від 07.04.2016 року № 116 , визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, батько дитини не підтримує з ними жодних стосунків, що свідчить про ухилення батька від виконання обов'язків щодо виховання дітей. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], не займається її вихованням, не цікавиться її життям, здоров'ям та не надає матеріального утримання, не дбає про духовний та фізичний розвиток доньки. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON]

Outcome: approved