Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину, оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] 14.02.2002 року за життя [PERSON] склала заповіт на ім"я свого чоловіка [PERSON] на належний їй житловий будинок із надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS]. Вказане майно належало померлій на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку та державного акту на право власності на землю. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини шляхом догляду за земельною ділянкою, житловим будинком та іншим майном. [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказане майно. У передбачений законом строк позивач [PERSON] та його брат [PERSON] звернулися до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого батька. 06.04.2009 року державним нотаріусом Малюгою О.А. було видано позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS], що належала померлому. До смерті [PERSON] не встиг оформити право власності на інше майно, успадковане від дружини. Постановою державного нотаріуса Демчик В.В. від 14.02.2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд: - визнати за [PERSON] право на спадщину, а саме на житловий будинок із надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS]; - скасувати постанову державного нотаріуса П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. від 14.02.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом; - зобов"язати державного нотаріуса П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із ндвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 14.02.2002 року за життя [PERSON] склала заповіт на ім"я свого чоловіка [PERSON] на належний їй житловий будинок із надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS]. Вказане майно належало померлій на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку та державного акту на право власності на землю. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини шляхом догляду за земельною ділянкою, житловим будинком та іншим майном, що підтверджується відповідними письмовими доказами. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок із надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS]. У передбачений законом строк позивач [PERSON] та його брат [PERSON] звернулися до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого батька. 06.04.2009 року державним нотаріусом Малюгою О.А. було видано позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS], що належала померлому. Як вбачається з письмових матеріалів справи, до смерті [PERSON] не встиг оформити право власності на інше майно, успадковане від дружини, зокрема житловий будинок та земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Демчик В.В. від 14.02.2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до роз"яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов"язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов"язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов"язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов"язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на об"єкт нерухомого майна та видачі свідоцтва у зв"язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням права власності на об"єкт нерухомого майна (постанова Верховного Суду України від 20.06.2011 року у справі № 3-55гс11). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року). Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, той факт, що брат позивача відмовився від прийняття спадщини, померлий [PERSON] фактично вступив у спадщину після смерті своєї дружини, яка була власником нерухомого майна, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, які є підставними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved