Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , Придніпровський ВДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що 15 лютого 2006 року [PERSON] укладено з АКБ «ТАС-Комербанк» Договір про надання споживчого кредиту №16.06-04/312-КЛ. За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором був укладений Договір іпотеки №16.06-04/312-КЛ-І, посвідченого 15.02.2002 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фішук В.Я та зареєстровано в реєстрі за № 22 (надані - Іпотечний договір). За умовами Іпотечного договору [PERSON] (Відповідач - 1, майновий поручитель), передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів від 15 жовтня 2007 року Акціонерний комерційний банк "ТАС-Комерцбанк" змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк", який виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКБ "ТАС-Комерцбанк", який у свою чергу виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКБ "Київ-Приват", який виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКІБ "Інтелект", створеного конференцією засновників від 21 вересня 1991 року та зареєстрованого Національним банком України 31 жовтня 1991 року (реєстраційний номер 69) (далі - "Банк"), та діє у відповідності до положень Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про акціонерні товариства", інших чинних законодавчих актів України. Рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк" у зв`язку з приведенням Статуту у відповідність до норм Закону України "Про акціонерні товариства" змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Сведбанк", яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ВАТ "Сведбанк". 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача по кредитному договору, в тому числі, було відступлено право вимоги за Договором кредиту № 2506/0307/88-013 від 21 березня 2007 року. 25 березня 2016 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право власності на майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином ТОВ «ФК «Вектор Плюс» новим та законним власником майна. 22.12.2020 року після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешт: - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 8966784 від 13.08.2009 року, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Придніпровській відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Проте, про звернення стягнення не було повідомлено Позивача. Таким чином, даний арешт був накладений з порушенням вимог законодавства оскільки державними виконавцями під час виконавчого провадження, не повною мірою були проведені виконавчі дії, передбачені вказаною нормою. У разі виявлення зареєстрованого обтяження державний виконавець не накладає арешт на предмет іпотеки, оскільки відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки не підлягає реалізації для примусового виконання рішення. Позивач вказує, що накладений арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , порушує його права як власника вказаного нерухомого майна та як іпотекодержателя, який має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом, а тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 8966784 від 13.08.2009 року, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Придніпровській відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270грн. Ухвалою судді від 17.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Представник позивача за довіреністю - Пастухов О.В. в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції представника позивача, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Представник третьої особи Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Суд, враховуючи думку сторони позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2006 року [PERSON] укладено з АКБ «ТАС-Комербанк» Договір про надання споживчого кредиту №16.06-04/312-КЛ. За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором був укладений Договір іпотеки №16.06-04/312-КЛ-І, посвідченого 15.02.2002 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фішук В.Я та зареєстровано в реєстрі за № 22 (надані - Іпотечний договір). За умовами Іпотечного договору [PERSON] (Відповідач - 1, майновий поручитель), передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів від 15 жовтня 2007 року Акціонерний комерційний банк "ТАС-Комерцбанк" змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк", який виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКБ "ТАС-Комерцбанк", який у свою чергу виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКБ "Київ-Приват", який виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях АКІБ "Інтелект", створеного конференцією засновників від 21 вересня 1991 року та зареєстрованого Національним банком України 31 жовтня 1991 року (реєстраційний номер 69) (далі - "Банк"), та діє у відповідності до положень Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про акціонерні товариства", інших чинних законодавчих актів України. Рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк" у зв`язку з приведенням Статуту у відповідність до норм Закону України "Про акціонерні товариства" змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Сведбанк", яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ВАТ "Сведбанк". 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача по кредитному договору, в тому числі, було відступлено право вимоги за Договором кредиту № 2506/0307/88-013 від 21 березня 2007 року. 25 березня 2016 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право власності на майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином ТОВ «ФК «Вектор Плюс» новим та законним власником майна. 22.12.2020 року після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешт: - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 8966784 від 13.08.2009 року, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, функціональним правонаступником якого є Придніпровській відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Проте, про звернення стягнення не було повідомлено Позивача. Отже, на даний час, як зазначає в позовні заяві позивач, оскільки накладення арешту на майно, на підставі постанови про арешт майна боржника № 8966784 від 13.08.2009, що видана Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то таким арештом порушується її право, як іпотекодержателя, в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Як зазначено в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту» у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Крім того, в п. 11 вищезгаданої постанови роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 77, 78 ЦПК України). У разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів суд з урахуванням положення частини п`ятої статті 12 ЦПК сприяє їм у цьому за наявності відповідного клопотання. У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач звернувся до суду з цим позовом як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт постановою АА № 962263, виданою 13.08.2009 Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ. Разом з тим, Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З аналізу змісту статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.328, 335, 376, 392 ЦК України вбачається, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При розгляді справи встановлено, що позивач реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності. Так, 25.03.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ ФК «Вектор Плюс» №13957413, яке виникло на підставі Іпотечного договору № 16.06-04/312-КЛ-І від 15.02.2006р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і [PERSON] .. В той же час, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 238163702 від 22.12.2020р. на вищевказане іпотечне майно накладено арешт, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: - 13.08.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. внесений запис № 13957475 про обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника № 8966784 від 13.08.2009, що видана Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень, що надані судом у пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З урахуванням наведеного та з огляду на те, що обтяження у вигляді арешту, накладене на майно власника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії 8966784, виданої 13.08.2009 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, перешкоджає йому вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном, тому з метою усунення перешкод у володінні і розпорядженні майном власником - позовні вимоги підлягають задоволенню. До подібних за змістом правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 13.03.2019 р. у справі № 815/2969/16 (провадження № 11-769апп18). Такий правовий висновок урахований Верховним Судом, зокрема і у постанові від 22.05.2019 р. по справі №310/5737/17-ц (провадження № 61-49120св18). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved