Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено, в якому просить суд встановити факт володіння [PERSON], померлою [INFO], до дня смерті житловим будинком разом з прибудинковими спорудами, розташованими в [ADDRESS]; встановити факт прийняття [PERSON], померлим [INFO], спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: житлового будинку разом з прибудинковими спорудами, розташованого в [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок разом з прибудинковими спорудами, розташований в [ADDRESS], окрім самочинно збудованих: літньої кухні літ. "Д", гаражу літ."Е". Свої уточнені позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. 04.03.2013 року, не встигнувши прийняти спадщину після смерті дружини, помер його батько [PERSON]. Спадкове майно, яке залишилось після смерті батьків складається з житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою. У встановлений законом шестимісячний термін після смерті батька позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Його брат - відповідач по справі - надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив позивачеві йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому уточнений позов підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.25). Відповідач у судове засідання двічі не з'явився без поважних причин, а тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], що встановлено судом на підставі повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис №14 (а.с.10). Відповідно до довідки за вих.№1059 від 19.08.2013 року, виданої Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, за [PERSON], згідно запису в погосподарській книзі виконкому №28, сторінка 91, номер об'єкта погосподарського обліку 1949, числиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,085 га (а.с.16-18). Листом №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу судів на те, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Статтею 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (що діяв на час виникнення наявних правовідносин) встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в тому числі, дружина померлого. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (що діяв на час виникнення наявних правовідносин) встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки за вих.№1057 від 19.08.2013 року, виданої Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, [PERSON] проживав та був зареєстрований по день смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до довідки за вих.№1060 від 19.08.2013 року, виданої Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, [PERSON] проживала та була зареєстрована по день смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідки за вих.№1058 від 19.08.2013 року, виданої Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, на день смерті [PERSON], [INFO], в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані разом з нею: [PERSON], [INFO] - чоловік; [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - син (а.с.15). За наведених вище обставин суд вважає за можливе встановити факт володіння [PERSON], померлою [INFO], до дня смерті житловим будинком разом з прибудинковими спорудами, розташованими в [ADDRESS] та встановити факт прийняття [PERSON], померлим [INFO], спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: житлового будинку разом з прибудинковими спорудами, розташованого в [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що встановлено судом на підставі повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис №13 (а.с.9). Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.10.1978 року відділом РАЦС міста Клайпеда Литовської РСР, запис в книзі реєстрації актів про народження №2259 (а.с.11), в графі "батько" якого зазначений саме [PERSON]. Відповідно до ст.1270 Цивільного кодексу України спадкоємці протягом шестимісячного строку мають право звернутись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Як спадкоємець першої черги за законом позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак своїм листом №294/02-14 від 30.09.2013 року нотаріус повідомив позивача про те, що йому не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] його батька [PERSON], [INFO], що мешкав за адресою: [ADDRESS], на майно, яке складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з тим, що на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на житловий будинок за померлим (а.с.12). Відповідач по справі [PERSON], що також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], надав нотаріусу заяву про відмову від належної йому спадщини (а.с.32). Частиною 1 ст.1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України особа може набувати право власності на всіх підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Судом також встановлено, що відповідно до технічного паспорту вказаного будинку (а.с.50-55), літня кухня літ."Д" та гараж літ."Е" є самочинно збудованими, отже слід виключити ці об'єкти із обсягу спадкового майна. На підставі викладеного суд вважає, що уточнені позовні вимоги знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved