Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання дій протиправними, зобов»язання зробити перерахунок та стягнення переплачених коштів, посилаючись на те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оплату за які здійснює КП "Соснівська СУБ", правонаступника КП ВЖ РЕУ-2. З 01.12.2008 року оплата вказаних послуг позивачці нараховувалась відповідно до рішення міськвиконкому № 1747 від 25.11.2008р., до якого були внесені зміни рішенням міськвиконкому № 239 від 03.03.2009р. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009р., яка залишена без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. визнане незаконним та скасоване рішення № 1747 від 25.11.2008р. Вказану ухвалу апеляційної інстанції залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.01.2013 року. Просить суд визнати протиправними дії КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради щодо відмови у перерахунку зайво сплачених коштів за спожиті комунальні послуги та просить суд зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок коштів по сплаті за житлово-комунальні послуги які були надані в період з 01.12.2008 року по 01.04.2011 року по тарифами, згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.10.2007 № 1473 «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та видати їй довідку про стан заборгованості по сплаті за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням зроблених перерахунків. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок коштів за житлово-комунальні послуги , які були надані в період з грудня 2008 року по квітень 2011 року по тарифам відповідно до рішення Черкаської міської ради від 16.10.2007 року № 1473 «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій» та стягнути з відповідача зайво нараховані кошти за житлово-комунальні послуги в рахунок майбутніх платежів. Також, просила зобов'язати КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради видати їй довідку про стан заборгованості по сплаті за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудникової території з урахуванням зроблених перерахунків. Представник відповідача за довіреністю - Колесниченко І.В. в судовому засіданні позов не визнала, вказувала на те, що нарахування [PERSON] оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з 01.04.2009р. здійснювалось відповідно до рішення міськвиконкому № 239 від 03.03.2009р., яке не було визнане незаконним. Вказаним рішення внесені зміни щодо зменшення тарифів, затверджених рішенням № 1747 від 25.11.2008р. Постанова суду про скасування рішення № 1747 від 25.11.2008р. набрала законної сили 03.02.2011р., до цього часу вказане рішення підлягало застосуванню, тому вимоги про перерахунок вважала безпідставними. З 01.04.2011р. тарифи затверджені рішенням міськвиконкому від 30.03.2011р., даним рішенням визнано такими, що втратили чинність рішення № 1747 від 25.11.2008р. та № 239 від 03.03.2009р. Також, просила суд застосувати строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача виконавчий комітет Черкаської міської ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши думку позивачки, представника відповідача КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оплату за які здійснює КП "Соснівська СУБ", правонаступника КП ВЖ РЕУ-7. 25.11.2008 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення № 1747, яким збільшені тарифи на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій порівняно з раніше діючими за рішенням № 1473 від 16.10.2007р. 03.03.2009 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради ухвалено рішення № 239 "Про внесення змін до рішення № 1747 від 25.11.2008р", яким викладений у новій редакції додаток 3, про встановлення вартість житлово-комунальної послуги з утримання будинків та придинкових територій. 25.03.2009 року прокурором м.Черкаси Черкаській міській раді був внесений протест на рішення № 1747 від 25.11.2008р., в якому ставилось питання про скасування даного рішення з підстав наведених розрахунків щодо їх економічної необґрунтованості, обрахування з грубим порушенням вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 12.07.2005р. № 560, тарифи не погоджувались з профспілками, зазначалось, що внесеними змінами рішенням № 239 від 03.03.2009р. тарифи штучно зменшені на 5%, але порушення, допущені при розрахунку тарифів у листопаді 2008 року не виправлені і, як наслідок, тарифи залишаються економічно необґрунтованими і завищеними. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009 року визнане незаконним та скасоване рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1747 від 25.11.2008р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. апеляційну скаргу міськвиконкому відхилено, постанова від 15.06.2009р. залишена без змін та набрала законної сили. 24.01.2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційна скарга виконавчого комітету Черкаської міської ради відхилено. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009 року залишено без змін. Судами в постанові від 15.06.2009 року та ухвалах від 03.02.2011 року та від 24.01.2013 року встановлено, що зростання тарифів з 01.12.2008 року випереджає зростання доходів населення майже на 13%., економічно необґрунтоване. При ухваленні рішення були порушені положення Регіональної угоди з основних напрямків соціально-економічного захисту населення на 2008 -2010 роки, положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", положення галузевої Угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства та Центральним комітетом профспілки на 2007-2009 роки. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 30.03.2011 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення № 423, яким встановлені тарифи на оплату житлово-комунальних послуг з 01.04.2011р., рішення № 1747 від 25.11.2008р. та № 239 від 03.03.2009р. визнані такими, що втратили чинність. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом ( ч.2 ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. (ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування"). Відповідно до ст.21, 22 Закону України "Про захист прав споживачів" вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції (вартість послуги) визначено неналежним чином. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права. (ст.16 ЦК України). Визнання акта суб'єкта владних повноважень протиправним як способу захисту порушеного права застосовується у тих випадках, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання незаконним правого акта органу місцевого самоврядування полягає у позбавленні юридичної сили такого акта (ст.55 Конституції, ст.21 ЦК). Скасування акта суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. Рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступного. За період з 01.12.2008 року до 01.04.2011 року нарахування позивачці вартості послуги з утримання будинку та прибудинкової території здійснювалось на підставі рішення № 1747 від 25.11.2008 року із змінами до нього рішенням № 239 від 03.03.2009 року Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009 року, яка набрала законної сили, рішення № 1747 від 25.11.2008 року визнано незаконним та скасоване. Не відповідний закону, тобто протиправний, акт органу місцевого самоврядування, не породжує правових наслідків від моменту його прийняття, оскільки цивільні права та обов'язки виникають з дій, рішень, які відповідають законодавству (ст.11 ЦПК України). Судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання. За таких обставин суд вважає доводи позивачки про відсутність правових підстав для нарахування їй вартості житлово-комунальної послуги за даний період за тарифами на підставі визнаного незаконним рішення № 1747 від 25.11.2008 року із змінами до нього рішенням № 239 від 03.03.2009 року, внаслідок незаконно встановленої вартості даної послуги, доведеними, адже порушені права позивачки як споживача послуг з утримання будинку та прибудинкової послуги, які підлягають до поновлення. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Оскільки постановою від 15.06.2009 року рішення № 1747 від 25.11.2008р., до якого були внесені зміни рішення № 239 від 03.03.2009р., визнане незаконним та скасоване, вказане рішення не створює жодних правових наслідків для позивачки та не має правових підстав для застосовування відповідачем при встановленні позивачці ціни на послуги з утримання будинків та прибудинкової території з моменту введення в дію затвердженим ним тарифів з 01.12.2008р. та до 01.04.2011р., коли були введені тарифи рішенням № 423 від 30.03.2011р. За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, доводи представника відповідача про те, що рішення № 239 від 03.03.2009 року не визнавалось незаконним та не скасовувалось судом, вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки протест прокурора від 25.03.2009р. був внесений після внесення змін до рішення № 1747 від 25.11.2008р. за рішенням № 239 від 03.03.2009р., в протесті ставилось питання про незаконність тарифів як з 01.12.2008р., так і змінених рішенням № 239 від 03.03.2009р., постановою від 15.06.2009р. позов прокурора задоволений повністю, визнане незаконним та скасоване рішення № 1747 від 25.11.2008р., що на момент постановлення судового рішення про визнання його незаконним та скасування мало редакцію із змінами, внесеними рішенням № 239 від 03.03.2009р. Рішення № 239 від 03.03.2009р. стосувалось внесення змін до додатку 3 рішення № 1747 від 25.11.2008р., зазначене рішення не є новим рішенням виконкому про встановлення тарифів, а є рішенням про внесення змін до додатку № 3 скасованого адміністративним судом рішення, і окремо від цього рішення юридичної сили не має. Ухваленням рішення від 03.03.2009р. не втратило чинність рішення № 1747 від 25.11.2008р., зазначення про втрату чинності обох вказаних рішень міститься у рішенні від 30.03.2011р., яке являється наступним однопредметним нормативно-правових актом про встановлення вартості житлово-комунальної послуги по відношенню до рішення № 1747 від 25.11.2008р. Не можуть бути прийняті до уваги і доводи представника відповідача про те, що між сторонами виникли договірні стосунки, послуги позивачу надавалися за рахунок сплачених ним коштів, оскільки не спростовує висновку про те, що визнане судом незаконним та скасоване рішення про затвердження тарифів не може мати правових підстав для застосовування відповідачем при встановленні позивачу ціни на послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позивачка не довела в судовому засіданні обґрунтування вимоги щодо зобов'язання Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради видати їй довідку про стан заборгованості по сплаті за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням зроблених перерахунків. Крім того, дана вимога не стосується захисту прав споживачів, та взагалі є передчасною. Тому, дана вимога не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Суд вважає за необхідне при винесенні рішення не застосувати строк позовної давності, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. апеляційну скаргу міськвиконкому відхилено, постанова від 15.06.2009р. залишена без змін та набрала законної сили. З заявою про проведення перерахунку позивачка звернулася до відповідача 28.01.2014р., відповідь про відсутність підстав для здійснення перерахунку отримала 27.02.2014р. Суд вважає, що саме з цього часу останній стало відомо про її порушене право. При подачі позову судовий збір не оплачувався, тому на підставі ст.88 ЦПК України оплата судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial