Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовує наступним, 03.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі за текстом Позивач) та [PERSON] (Відповідач), була укладена генеральна кредитна угода №014/03-03/1483, з лімітом кредитування - 10 000,00 дол. США. На підстав генеральної угоди між тими самими сторонами було укладено кредитний договір №014/03-03/1484 від 30.04.2006 року, згідно умов якого Відповідач отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 10 000, 00 дол. США, строком на 84 місяці, під 14% річних. Згідно п.5.1. кредитного договору Відповідач зобов'язана погашати кредит та проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту. Крім того, п. 9.1. кредитного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, а саме, сплата пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та штраф у розмірі 0,5% від суми прострочено платежу. З квітня 2010 року Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплачує, чим порушив вимоги п.5.1. кредитного договору, у зв'язку з чим, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.10.2010 року, складає: 52 349,64 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 6 075,63 дол. США - заборгованість по процентам - 500,91 дол. США - пеня по кредиту та процентам - 37,75 дол. США. - штраф по кредиту та процентам - 3,87 дол. США Всього 6 618,16 дол. США (6 075,63 + 500,91 + 37,75 + 3,87), що по курсу НБУ станом на 01.10.2010 року, складає 52 349,64 грн. Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати у справі: - судовий збір - 523,50 грн. - ІТЗ розгляду цивільних справ - 120,00 грн. Представник позивача Колісниченко Є.Ю., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Згідно заяви про перегляд заочного рішення навела обґрунтування, які на її думку, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зокрема, укладення Кредитного договору у валюті, відмінній від валюти України, та використання іноземної валюти за Договором, як засобу платежу, суперечить вимогам законодавства, зокрема, ст.524 ЦК України, ст.35 Закону України „Про Національний банк України", ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», п.1.10 Положення „Про порядок видачі Національним Банкам України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу", п.1 Постанови Кабінету Міністрів України „Про удосконалення порядку формування цін", №1998 від 18.12.1998р. Крім того, значне підвищення курсу долара США по відношенню до гривні, розцінюється Відповідачем, як зміна Банком умов Кредитного договору в односторонньому порядку, оскільки призводить до збільшення обсягу зобов'язання. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 03.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена генеральна кредитна угода №014/03-03/1483, з лімітом кредитування - 10 000,00 дол. США, що підтверджується копією укладеної угоди (а.с.51-52). На підстав генеральної угоди між тими самими сторонами було укладено кредитний договір №014/03-03/1484 від 03.04.2006 року, згідно умов якого Відповідач отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 10 000, 00 дол., строком на 84 місяці, під 14% річних (а.с.53-54). З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника, умовами Додаткової угоди №014/03-03/1484/1 від 30.09.3009 року, укладеної між тими самими сторонами до Кредитного договору №014/03-03/1484 від 03.04.2006 року на основі Генеральної кредитної угоди №014/03-03/1483 від 03.04.2006 року, продовжено термін кредитування до 04.06.2016 року (55-57). Згідно п.5.1. кредитного договору Відповідач зобов'язана погашати кредит та проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту. Крім того, п. 9.1. кредитного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, а саме, сплата пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та штраф у розмірі 0,5% від суми прострочено платежу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Проте Відповідач порушила свої зобов'язання шляхом невиконання суттєвих умов Кредитного договору №М014/03-03/1484 від 03.04.2006 року, що призвело до погіршення стану Позивача, як кредитора, та виникнення вимоги від останнього про дострокове стягнення заборгованості, яка на 01.10.2010 року, складає: 52 349,64 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 6 075,63 дол. США - заборгованість по процентам - 500,91 дол. США - пеня по кредиту та процентам - 37,75 дол. США. - штраф по кредиту та процентам - 3,87 дол. США Всього 6 618,16 дол. США (6 075,63 + 500,91 + 37,75 + 3,87), що по курсу НБУ станом на 01.10.2010 року, складає 52 349,64 грн., (що підтверджується розрахунком - а.с.60-61). Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Крім того, частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Оскільки, Відповідачем прострочено повернення чергової частини позики, Позивач вправі вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, - 52 349,64 грн. На думку суду, доводи Відповідача стосовно укладення Кредитного договору та послідуючих додаткових угод, якими визначено грошове зобов'язання в іноземній валюті - доларі США, - незаконним, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до вимог ст.2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" - кошти - гроші у національній або іноземній валюті, чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 Закону України „Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійсненя операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Міністрів України „Про систему регулювання і валютного контролю". Як убачається з доданої до матеріалів справи банківської ліцензії №10 від 03.12.2001 року, виданої Національним банком України Акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль», Позивач має право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Письмовий Дозвіл №10-1 від 03 грудня 2001 року надає Позивачу право здійснювати операції з валютними цінностями. Отже, у судовому засіданні доведено, що Позивач, має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від Національного банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобов'язання за Кредитним договором відповідає вимогам законодавства. Не приймаються судом до уваги доводи Відповідача, що значне підвищення курсу долара США по відношенню до гривні, є зміною Банком в односторонньому порядку умов Кредитного договору, оскільки призводить до збільшення обсягу зобов'язання. Так, у відповідності до п.2.3. Генеральної кредитної угоди №014/03-03/1483 від 03.04.2006 року, Відповідач зобов'язана сплачувати всі позики, відсотки по них, у тій самій валюті, в якій їх було надано. Усі платежі, які мають бути зроблені Позичальником на підставі цієї угоди, повинні бути зроблені повністю, без будь-яких взаємозаліків чи претензій та без будь-яких відрахувань або утримань із наявних сум на рахунках Позичальника. Згідно ст.3 Цивільного кодексу України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Договори та інші правочини є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст.ст.11,14 ЦК України). Тому, при укладенні Кредитного договору в іноземній валюті (доларах США), та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, Позивач повинна була усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те що зміна цього курсу можливо настане, а тому мала би передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за Договором. Крім того, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 523,50 грн. - судового збору; та 120,00 грн. - ІТЗ; також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved