Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк » звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.07.2011 року у розмірі 63859,35 гривен та витрат на сплату судового збору в розмірі 1600 гривен. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 06.07.2011 року [PERSON] отримав кредит в сумі 3700 гривен, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення ,що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті , складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 30.06.2017 року має заборгованість на загальну суму 63859,35 грн., яка складається з наступного: 2514,80 грн. заборгованість за кредитом; 53438,56 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 4388,88 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ; 500 грн. штрафи (фіксована частина) та 3017,11 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 3700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодився з ними, що підтверджується її особистим підписом на заяві. Судом також встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 30.06.2017 року створив заборгованість по кредиту на загальну суму 63859,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а зі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) - стаття 266 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж за договором № б/н від 06.07.2011 року був здійснений відповідачем 17.10.2013 року, проте позовна заява надійшла на адресу суду 09.08.2017 року, тобто з пропущенням трирічного терміну. Тому суд приходить висновку, що строк позовної давності в даному випадку сплив 17.10.2016 року , в той час як позивач надіслав на адресу суду вказаний позов 09.08.2017 року. Ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.07.2011 року в розмірі 63859,35 грн, а також стягнення судових витрат, необхідно відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України п.2 ч.1 у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed