Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.03.2013 року між банком та Селянським (Фермерським)господарством "Ільїчівське" укладено кредитний договір № 10/2013, за умовами якого банком надано позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 800 000 грн. зі сплатою 21% річних строком на 05.03.2013 року по 05.12.2014 року. В забезпечення виконння зобов"язань за кредитним договором № 10/2013 від 05.03.2013 року укладено договори поруки між банком та [PERSON] за № 1, та з [PERSON] за № 2, якими визначено, що поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов"язань по кредитному договору. Станом на 05.06.2015 року прострочена заборгованість позичальника по кредиту складає 666 572,69 грн., заборгованість по простроченим процентам складає 196 508,06 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів складає 208 646,46 грн. Оскільки позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов"язання по кредитному договору, позивач просить стягути з відповідачів як поручителів, вказану вище суму боргу. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" у зв'язку з тим, що місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстроване в Автономній Республіці Крим, а згідно з повідомленнями УДППЗ "Укрпошта" від 02 червня 2014 року та 03 червня 2014 року приймання та доставку пошти в напрямку Автономної Республіки Крим тимчасово припинено. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності останні до суду не подавали. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2013 року між банком та Селянським (Фермерським)господарством "Ільїчівське" укладено кредитний договір № 10/2013, за умовами якого банком надано позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 800 000 грн. зі сплатою 21% річних строком на 05.03.2013 року по 05.12.2014 року. В забезпечення виконння зобов"язань за кредитним договором № 10/2013 від 05.03.2013 року укладено договори поруки між банком та [PERSON] за № 1, та з [PERSON] за № 2, якими визначено, що поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов"язань по кредитному договору. Станом на 05.06.2015 року прострочена заборгованість позичальника по кредиту складає 666 572,69 грн., заборгованість по простроченим процентам складає 196 508,06 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів складає 208 646,46 грн. Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Наслідки для поручителя, які виникають при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою передбачені у ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, а саме: 1) у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; 2) поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ця норма є логічним продовженням правила, закріпленого у п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, за яким підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Законодавець встановлює достатньо чіткі правила щодо умов та підстав виникнення права у кредитора звернутися з вимогою про виконання зобов'язання до поручителя, встановлюючи, зокрема у ст.15 ЦК України гарантію того, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальне правило припинення зобов'язання передбачене ст. 599 ЦК України. Так, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 559 ЦК України встановлює підстави припинення відносин поруки, зокрема, ч.4 цієї статті визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Виходячи з аналізу цих норм, можна прийти до висновку, що невнесення боржником за кредитним договором чергового платежу згідно з графіком погашення боргу може бути початком перебігу шестимісячного строку передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України тільки за умови, якщо у договорі поруки не встановлено строку на який вона забезпечує виконання зобов'язання. Саме по собі право кредитора вимагати виконання зобов'язання достроково у випадку порушення його виконання не змінює загального строку, протягом якого зобов'язання повинно було бути виконане та відповідно забезпечувалося порукою. Оскільки у договорі поруки зазначено, що строк його дії пов'язується з повним виконанням зобов'язання за кредитним договором, то відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком закінчення договору поруки, як акцесорного зобов'язання, є строк закінчення основного зобов'язання - кредитного договору. Вказаний строк може бути встановлений в договорі (договірний строк) або визначений в законі (законний строк). За своєю правовою природою строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. У п.п. 5.1., 5.2. договорів поруки визначено, що договір поруки діє до припинення забезпечного ним зобов'язання позичальника за кредитним договором; порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Строк виконання основного зобов"язання - 05.12.2014 року. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення відповідачам [PERSON] та [PERSON], які виступають поручителями по кредитному договору, вимоги про погашення боргу протягом шести місяців для дня настання строку виконання основного зобов"язання, з 05.12.2014 року, а з позовом до суду позивач звернувся 17.08.2015 року, тобто з пропуском вищевказаного шестимісячного строку, тому суд вважає поруку припиненою, у зв"язку з чим у задоволенні позовних вимого про стягнення боргу з поручителів [PERSON], [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та ст. ст. 15, 16, 524, 526, 527, 530, 533, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 611, 624, 625, 1046, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 та

Outcome: dismissed