Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 01 червня 2000 року померла її мати [PERSON], спадщину після смерті останньої прийняла вона (позивач) - її дочка. Заповітом, посвідченим 07 серпня 1998 року Бесідською сільською радою [PERSON] заповіла все своє майно їй (позивачу). Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались [PERSON] районною державною адміністрацією в землях, які перебували у колективній власності КСП Бесідське\~села Бесідка\~Ставищенського району\~Київської області,\~видано сертифікат\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії КВ\~№0072184\~на імя\~[PERSON] на\~земельну частку\~(пай)\~розміром 3,1\~умовних кадастрових\~гектари на\~території Бесідської\~сільської ради\~на підставі\~рішення [PERSON]\~районної державної\~адміністрації від\~21.10.1996\~року за\~№386, який був втрачений, про що в газеті «Сільські обрії» було опубліковане відповідне оголошення. Вартість земельної частки (паю) становить 137665,20 гривень. [PERSON] районна державна адміністрація відмовила їй (позивачу) у видачі дубліката сертифіката. 06 березня 2018 року державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документа. Позивач просить суд визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебувала в колективній власності КСП Бесідське села Бесідка Ставищенського району Київської області вартістю 137665,20 грн. Позивач та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не прибули, до суду представник позивача подала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у її відсутність та відсутність позивача (а.с. 22). Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не прибув, до суду від [PERSON] РДА надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] РДА позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність її представника (а.с. 34). Суд, розглянувши матеріали справи, оглянувши заяву [PERSON] РДА про визнання позовних вимог, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть 01 червня 2000 року померла [PERSON] - мати позивача (а.с. 26). Відповідно до копії спадкової справи (а.с. 24-27), довідки Бесідської сільської ради № 151 від 09 лютого 2018 року (а.с. 27 зв.) спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 529, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК України (1963) прийняла її дочка (позивач) [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцею до дня смерті (на час відкриття спадщини), вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заповітом, посвідченим 07 серпня 1998 року секретарем Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області за реєстровим №18, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (після розірвання шлюбу 12.07.2016 року «Гарнага», що підтверджується дублікатом заповіту (а.с. 27), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а. 25), витягом з державного реєстру актів цивільного стану, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки Міжрайонного управління у [PERSON] та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області №32-10-0.36-90/118-18 від 13.03.2018 року, копії сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серія КВ\~№0072184\~виданого на\~імя [PERSON],\~відповіді СФГ\~„Серпанок від\~18.05.2018\~ [PERSON]\~мала право\~на земельну\~частку (пай)\~розміром 3,1\~умовних кадастрових\~гектари у\~землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~„Бесідське на\~території Бесідської\~сільської ради\~на підставі\~рішення [PERSON]\~районної державної\~адміністрації від\~21.10.1996\~року за\~№ 386\~та зареєстрованого\~24\~липня 1998\~року у\~Книзі реєстрації\~сертифікатів на\~земельну частку\~(пай)\~за №751\~(а.с.\~12,\~13,\~14), який був втрачений, про що в газеті «Сільські обрії» було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 15-17). Відповідно до вищевказаної довідки (а. с. 12) що вартість земельної частки (паю) на території Бесідської сільської ради Київської області становить 137665,20 гривень (а.с. 12). Листом № Г-90 від 16.ю05.2018 року [PERSON] районна державна адміністрація відмовила позивачу у видачі дубліката сертифіката, оскільки видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачена (а.с. 20). Државний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори постановою від 6 березня 2018 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя позивача, через відсутність у неї правовстановлюючого документа (а. с. 27 зв.). Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 11 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). Згідно із нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та п. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до частини 2 статті 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року суб'єктами колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших сільськогосподарських підприємств. Згідно статті 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у колективній власності громадян - членів такого підприємства, кооперативу, товариства. До державного акта додається список цих громадян. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула права власності на земельну частку (пай) розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП Бесідське села Бесідка Ставищенського району Київської області. Як встановлено судом, вищевказаний сертифікат на ім'я [PERSON] було втрачено, про що в газеті «Сільські обрії» було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 15-17). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] як особі, яка набула за життя право на земельну частку (пай) в землях КСП "Бесідське " розміром 3,1 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат про вказане право був виданий на ім'я останньої за її життя, та після її смерті був втрачений, взв'язку з чим [PERSON] державна нотаріальна контора правомірно винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, - суд вважає, що це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 1 червня 2000 року внаслідок смерті [PERSON]. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 2-4), [PERSON] РДА до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved