Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 червня 2014 року між ним та ТОВ "Метбудзабезпечення", як позичальником, був укладений кредитний договір №KKPOG.62.98.018, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1589139,68 грн. зі сплатою 24 % річних за весь час користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 04 вересня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, 05 червня 2014 року між банком, позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки. Також, 05 червня 2014 року було укладено договір поруки з [PERSON]. За умовами договорів поруки, поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом та за процентами. У зв'язку з тим, що позичальником не виконано зобов'язання, виконання якого забезпечено порукою відповідачів, згідно уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 2196910,23 грн. та судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву , згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та представник відповідачів у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", з однієї сторони та ТОВ "Метбудзабезпечення", як позичальником з другої сторони, був укладений кредитний договір №KKPOG.62.98.018, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії у розмірі 1589139,68 грн. зі сплатою 24 % річних за весь час користування кредитом та одноразово комісію за надання кредитних ресурсів, термін користування кредитом - до 04 вересня 2014 року. Позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати відсотки у порядку та розмірах, встановлених договором /том №1, а.с. 61-64/. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 05 червня 2014 року між банком, позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.7006.013, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником свої зобовязань у тому ж обсязі, що і позичальник /том №1 а.с. 65,66/. Також, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 05 червня 2014 року між банком, позичальником та [PERSON] Едуардоивичем було укладено договір поруки №PX029031.7002.022, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником свої зобовязань у тому ж обсязі, що і позичальник /том №1 а.с. 67,68/. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні грошові кошти, у розмірі встановленому кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером /том №1 а.с.45/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 28 квітня 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором №KKPOG.62.98.018 в розмірі у розмірі 2196910,23 грн. (два мiльйони сто дев'яносто шiсть тисяч дев'ятсот десять гривень 23 копiйки), з яких: 1399122,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 797787,5 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом. Розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком /том №2 а.с.91-99/. Крім того, представник відповідачів у письмовій заяві погодився з правом поизвача отримати належні йому грошові кошти. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з тим, що позичальником не виконано зобов'язання, забезпечене порукою, а відповідачі поручилися перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи представника позивача щодо необхідності першочергового задоволення вимог позивача за рахунок залогового майна, а вже після цього шляхом звернення до суду, є безпідставними та зводяться до помилкового трактування законодавства, оскільки позивач не позбавлений права безпосереднього звернення до суду. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3654 грн. , тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved