Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства „Спеціалізоване підприємство „Юстиція", Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] про визнання прилюдних торгів з продажу майна такими, що відбулися з порушенням законодавства, скасування результатів торгів з продажу майна та визнання недійсним відповідного протоколу, посилаючись на те, що цими діями відповідачів порушено його право, як іпотекодавця відповідного майна, на участь у аукціоні / а.с . 3 - 4 /. За клопотанням сторони одного з відповідачів, ухвалою суду від 17 січня 2014 року до участі в даній справі, в якості третьої особи на стороні відповідачів залучено іпотекодержателя нежитлових будівель, які були предметом продажу на прилюдних торгах, а саме Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк" / а.с. 80 /. Користуючись своїми процесуальними правами, позивач [PERSON] доповнив підставу позову, вказавши на порушення відповідачами правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна / а.с. 101 - 102 /. В жодне з судових засідань позивач не з'явився, про причини своєї неявки та можливу зміну місця проживання чи перебування, в супереч вимогам ст. 77 ЦПК України, суд не повідомив, свого ставлення до заявленого позову не висловив, не побажавши отримати судові повістки в органах поштового зв'язку / а.с. 170, 171, 182 /. В дане судове засідання представник позивача [PERSON] повторно не прибув, не побажавши отримати судові повістки в органах поштового зв'язку, про можливу зміну місця проживання чи перебування суд не сповістив / а.с. 172, 173, 183 /. При цьому представник позивача [PERSON], що діяв на підставі відповідної довіреності / а.с. 67, 69 /, в минулому судовому засіданні заявлений і доповнений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що 19.08.2013 року відповідачами Приватним підприємством „Спеціалізоване підприємство „Юстиція" і Відділом державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції були організовані та проведені прилюдні торги про що не було повідомлено позивачу, як заставодателю та іпотекодавцю. Публікації в місцевій пресі за 30 днів не було. Організатори торгів жодним шляхом не повідомляли іпотекодавця про аукціон, який ними було призначено. Тим самим його довіритель не зміг скористатися правами, передбаченими п. 7,14 Положення про порядок проведення аукціонів (прилюдних торгів) з реалізації заставленого майна щодо залучення до цих торгів його ділових партнерів. Таким чином, відповідачем було одноосібно визначено учасника, який і придбав об'єкт торгів. Оскільки підготовка і проведення відповідних торгів, на думку цього представника, здійснені з порушеннями, його протокол слід визнати недійсним. Крім того, як додатковою підставою для задоволення позову є те, що прилюдні торги відбувалися при наявності тільки одного покупця. Представник відповідача від Приватного підприємства „Спеціалізоване підприємство „Юстиція", Немченко В.М., який діяв на підставі відповідних довіреностей / а.с. 24, 70, 98, 124, 127, 161 /, заявлений і доповнений позов не визнав, заперечував проти його задоволення, в тому числі і шляхом подачі письмових заперечень / а.с. 20 - 23, 133 - 134 /, пояснивши, що 19.08.2013 року відбулися прилюдні торги з примусового продажу в порядку виконання судового рішення належної позивачу [PERSON] не житлової будівлі, загальною площею 479,80 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка є предметом іпотеки ПАТ „Укрсоцбанк". За результатами торгів було оформлено договір купівлі - продажу у формі протоколу проведення торгів. Як стверджував цей представник, торги проведені з дотриманням всіх вимог Тимчасового положення про порядок проведення публічних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в тому числі і його пункту 1.4 та з урахуванням положень ст. 43 Закону України „Про іпотеку", яка є спеціальною нормою для даних правовідносин. В супереч твердженням сторони позивача дане приватне підприємство на виконання вимог ст. 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та ст. ст. 43, 45 Закону України „Про іпотеку" здійснило публікацію у двох місцевих друкованих засобах інформації за місцем знаходження предмета іпотеки відомості про проведення прилюдних торгів, а також розміщувало повідомлення про прилюдні торги на відповідному сайті. Крім того, згідно до частини 3 ст. 45 Закону України „Про іпотеку", яка є спеціальною нормою щодо предмета іпотеки, прилюдні торги проводяться принаймі за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця, майно може бути придбане ним за початковою ціною. Представник відповідача від Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Боцвін В.Г., що діє на підставі довіреності / а.с. 71 /, заявлений позов не визнав, вважаючи його безпідставним, просив відмовити у його задоволенні. По суті позову цей учасник процесу суду пояснив, що при здійсненні виконавчого провадження, пов'язаного із виконанням виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, арештовано нерухоме майно боржника [PERSON] - позивача по справі у виді не житлової будівлі площею 479,80 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS]. В подальшому було прийнято відповідне рішення про реалізацію цього майна з прилюдних торгів, організацію та проведення яких було здійснено Приватним підприємством „Спеціалізоване підприємство „Юстиція". За переконанням цього представника, торги були проведені відповідно до чинного законодавства України, а відтак відповідач [PERSON] на законних підставах набув право власності на об'єкт нерухомого майна. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись у своїх поясненнях на те, що про продаж нерухомого майна позивач [PERSON] та інші особи були поінформовані належним чином. Відтак не житлову будівлю площею 479,80 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS], відповідач придбав на законних підставах, оплативши її вартість. На даний час він не може зареєструвати своє право на це майно через даний спір. Про проведення прилюдних торгів йому стало відомо 01 серпня 2013 року з оголошення у друкованому засобі масової інформації. Представник третьої особи від Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" Стрижак С.М., який діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 162 /, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи / а.с. 179, 180 /, в судове засідання не прибув. Від цього учасника процесу до суду подано письмові заперечення, за змістом яких стверджується, що правових підстав для визнання правочину щодо продажу нерухомого майна, яке належало позивачу, немає. При проведенні прилюдних торгів його організатором вірно застосовано спеціальну в даному випадку норму, передбачену ч. 3 ст. 43 Закону України „Про іпотеку". З огляду не це висловлено прохання про відмову в позові за необгрунтованістю заявлених вимог / а.с. 91 - 93 /. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заявленого позову слід відмовити з наступних обгрунтувань. Як вбачається з копії відповідного договору від 11.06.2008 року № 727/281/79-1 іпотекодавець [PERSON] - позивач по справі, передав в іпотеку іпотекодержателю Акціонерно - комерційному банку соціального розвитку „Укрсоцбанк" (тепер ПАТ „Укрсоцбанк") в якості забезпечення зобов'язань за договором кредиту не житлову будівлю площею 479,80 кв., що знаходиться в [ADDRESS] / а.с. 52 - 55 /. 29 грудня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва по рішенню Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків видано виконавчий лист про солідарне стягнення з [PERSON] та позивача [PERSON] на користь ПАТ „Укрсоцбанк" заборгованості в сумі 557331,38 гривень та 5973,31 гривень витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді / а.с. 51 /. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції від 06 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження за згаданим виконавчим документом / а.с. 103 /. Відповідно до акту державного виконавця на стадії здійснення цього виконавчого провадження було накладено арешт на не житлову будівлю площею 479,80 кв. м, що знаходиться в [ADDRESS] / а.с. 6 /. На основі Договору № 22/1-7/13/1 від 31.05.2013 року між відповідачами Відділом державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції та Приватним підприємством „Спеціалізоване підприємство „Юстиція" організовано проведення прилюдних торгів з реалізації майна, яке перебувало в іпотеці / а.с. 139 - 142, 143 /. Факт проведення таких торгів 19 серпня 2013 року та придбання нерухомого майна відповідачем [PERSON] підтверджується копією оскаржуваного протоколу № 22/107/13/І-1 і актом державного виконавця про проведені прилюдні торги від 06.09.2013 року / а.с. 5, 6 /. Згідно з п. 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038, спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Одночасно ця інформація може бути розташована в засобах масової інформації. Твердження позивача в позові та доводи його представника при розгляді справи відносно того, що організатором прилюдних торгів - Приватним підприємством „Спеціалізоване підприємство „Юстиція" не було здійснено повідомлення у пресі про такі торги спростовуються письмовими доказами, наданими цим відповідачем / а.с. 44 - 45, 46 - 47/. Одночасно з цим відповідні повідомлення також неодноразово розміщувалися на відповідному сайті / а.с. 29 - 32, 41 - 43 /. Крім того, на забезпечення доказів, за ухвалою суду від Всеукраїнського рекламно - інформаційного тижневика „Моя газета" витребувано заявку на розміщення оголошення в цій газеті, зроблену від імені позивача [PERSON], на основі якої в подальшому здійснено відповідну публікацію, що фактично вказує на обізнаність цього позивача про проведення торгів в конкретну дату, яка співпадає з датою проведення прилюдних торгів / а.с. 122, 132, 157, 78, 5 /. Допитаний, як свідок [PERSON], суду повідомив, що на прохання відповідача [PERSON] він особисто оглядав нерухоме майно позивача [PERSON] у його присутність, яке підлягало продажу з прилюдних торгів. При цьому [PERSON] був обізнаний про дату продажу такого майна з прилюдних торгів. Що стосується іншої підстави для визнання прилюдних торгів такими, що не відповідають вимогам закону та визнання відповідного протоколу недійсним, додатково наведеною стороною позивача відносно участі у прилюдних торгах одного учасника, то суд не визнає цю підставу достатньою для задоволення позову, оскільки відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України „Про іпотеку", яка є спеціальною нормою щодо предмета іпотеки, прилюдні торги проводяться принаймі за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця, майно може бути придбане ним за початковою ціною. Зважаючи на те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі - продажу, то така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку лише з підстав недодержання в момент її вчинення, а не до цього моменту вимог, які встановлені частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України. В процесі розгляду справи, в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки імперативно встановлені ст. 27 ч. 2, ст. 131 ч. 1 ЦПК України, стороною позивача суду не надано належних і допустимих доказів того, що відповідачами порушені його права чи законні інтереси через недодержання в момент вчинення відповідної угоди вимог, які встановлені частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З цих підстав у задоволенні заявленого позову слід відмовити. В ході розгляду справи відповідачами Приватним підприємством „Спеціалізоване підприємство „Юстиція" та [PERSON] заявлялося про відшкодування судових витрат, пов'язаних з явкою до суду, в разі відмови у позові / а.с. 120, 121 /. Проте, цими учасниками процесу суду не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував факт понесення таких витрат відповідачами та їх розмір. З огляду на викладене, зв'ялені вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed