Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

26.06.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, які вмотивонано так. Відповідно до укладеного договору №б/н від 06.07.2007 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті , складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач збільшив кредитний ліміт відповідачу, і останній таким скористався. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, згідно проведеного розрахунку, в нього станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 19977 грн. 64 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач позов заперечив повністю і просить в його задоволенні відмовити. Заперечення відповідачем вмотивоване наступним. Він дійсно отримував кредитну карту у відповідача з лімітом у 1500 грн., 09.11.2010 йому було збільшено ліміт на суму 4000 грн.. Кредитом він скористався знявши 3800 грн. Борг погасив своєчасно. Без його відома в подальшому Банк повторно збільшив кредитний ліміт на суму 9000 грн., однак ці кошти ним не використовувалися. Вважає, що представники ПриватБанку шахрайським способом привласнили його кошти з кредитної картки, внаслідок чого в нього виникла заборгованість. Також додатково пояснив, що його син [PERSON] з травня 2011 року за допомогою Інтернет мережі проводив ігри в букмекерських конторах і створював сайти та програми, які в подальшому продавав, а зароблені гроші зберігав в електронній кишені. Потім його син [PERSON] отримав у Міжгірському відділенні "ПриватБанку" юніорську картку і створив сторінку на сайті "Приватбанку", до якої прикріпив його кредитку та свою юніорську. Протягом літа 2011 року в мережі Інтернет його син заробив умовні грошові кошти в сумі 10 тис. грн., які зберігав в електронній кишені. Вказані грошові кошти вони хотіли оприбуткувати та зняти готівку, але після того у серпні 2011 року на кредитну картку було зараховано заборгованість в сумі 9700 грн, хоча вони кошти з карточки не знімали. З даного приводу він звертався до правоохоронних органів, однак до кримінальної відповідальності нікого не притягнуто, шахраїв не знайдено. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, згідно проведеного розрахунку, [PERSON] станом на 30.04.2014 року має заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 19977 грн.64 коп., яка складається з наступного: 9216,84 грн. - заборгованість за кредитом; 7919,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1652,07 грн. - заборгованстість по комісії за користування кредитом; 250грн. - штраф (фіксована частина); 939,41 грн. - штраф (процентна складова). Згідно п.9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить другу сторону про припинення дії Договору , він автоматично продовжується на такий же строк. Строк дії кредитної карточки виданої на ім'я відповідача - до вересня 2015 року. З умовами кредитного договору відповідач був ознайомлений, оскільки такий ним підписаний власноручно. Наведені обставини [PERSON] не заперечив. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Також у відповідності ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України Банк має право вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі від всіх боржників. За наведених обставин, суд вважає, що позов заявлено представником ПАТ КБ "ПриватБанк" підставно і такий підлягає до задоволення в повному обсязі. Заперечення відповідача суд до уваги не бере з таких підстав. Згідно ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 986 (арк. спр. 1) вбачається, що згідно постанови начальника СДСБЕЗ Міжгірського РВ УМВС України в Закарпатській області Гричка В.І. від 19.10.2011 р. в порушенні кримінальної справи по факту привласнення та шахрайства невідомими особами за ст. 190, ст. 192 КК України за заявою відповідача [PERSON] відмовлено з підстав передбачених ст.6 ч.2 п.2 КПК України. Дана постанова відповідачем не оскаржена. Окрім цього, відповідач з часу виникнення в нього заборгованості - з серпня 2011 року, яку він не визнає, не звернувся до суду в цивільному порядку для захисту своїх прав, а саме визнання кредитного договору укладеного між ним та Банком нікчемним та визнання зайвого нарахування йому кредиту в сумі 9700 грн.. Таким чином відповідач не підтвердив суду належними доказами своє заперечення на позов. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2593,49 грн.

Outcome: approved