Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як спадкоємець першої черги вона прийняла спадщину після свого чоловіка і вступила у володіння зазначеного спадкового майна. На час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із своїм чоловіком, але у визначений законом строк не звернулась до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус Великолепетиської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що нею не надано достатньо документів, для підтвердження факту вступу в управління або володіння спадковим майном в нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Заявник просить суд встановити факт, що спадкове майно по [ADDRESS] належить у порядку спадкування [PERSON], [INFO]. У відкритому судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Князегригорівської сільської ради у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що заяву визнає, не заперечує проти її задоволення та просить суд розглядати справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника заявника та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно пункту 4 "Заключних і перехідних положень Цивільного кодексу України", який набрав чинності 01.01.2004 року він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому справа за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення повинна розглядатися з застосуванням норм Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, так як правовідносини виникли, ще у 2000 році. Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Свідоцтвом про одруження від 09.09.1951 року серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], 1931 року народження 09.09.1951 року одружився з [PERSON], 1931 року народження, яка після одруження змінила свої прізвище на [PERSON]. Так, договором від 20.12.1975 року підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок в цілому та надвірні будівлі, що до нього примикають - літня кухня, що знаходяться в с. Князе - Григорівка Великолепетиського району Херсонської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO]. Письмовими матеріалами справи, а саме: штампом на сторінці 11 паспорту серії [NUMBER] громадянина України - [PERSON], [INFO] підтверджується, що вона з 18.06.1996 року зареєстрована по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Пунктом 113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 18.06.1994 року, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців: ощадної книжки, іменних цінних паперів, державного акту на право приватної власності на землю, виданих на ім"я спадкодавця, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкове майно по [ADDRESS] дійсно належить у порядку спадкування [PERSON], [INFO], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком, що належав на праві власності її чоловіку [PERSON], так як після смерті спадкодавця у неї був договір купівлі - продажу на житловий будинок, тобто документ та спадкове майно, а також на день смерті вона безпосередньо проживала разом зі спадкодавцем у цьому ж будинку. Крім того, представник відповідача заяву визнала, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Встановити факт іншим шляхом неможливо, але необхідно для оформлення спадщини. На підставі ст. 527, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), п. 113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 18.06.1994 року, пункту 4 "Заключних і перехідних положень Цивільного кодексу України", який набрав чинності 01.01.2004 року,

Outcome: approved