Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народились діти : [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей, однак у зв`язку із зростанням цін не може забезпечити їм належний рівень життя. Зазначає, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, матеріально забезпечений. В зв`язку з виниклими обставинами, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 218 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судові засідання двічі не з"явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти : [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року шлюб між батьками розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір"ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, то на думку суду може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивачка, що буде об"єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved