Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, згідно якого просив визнати за ним в порядку спакування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], після смерті його батьків-[PERSON], який помер [INFO] року та матері-[PERSON], яка померла [INFO] року,і свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина, яку прийняла його мати. За життя мати оформити спадщину не встигла. До складу спадщини входить цілий житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], який належав батьку,та земельні ділянки,які належали його матері.За життя мати право власності на будинок та земельні ділянки не оформила, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок,він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі,позовні вимоги визнає і просить суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення позивача,його представника,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивача-[PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим виконкомом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 09.10.2014 року,а батько позивача-[PERSON] помер [INFO] року,що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим виконкомом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 15.02.2011 року. Після їх смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок,та житлового будинку [ADDRESS] Житловий будинок належав померлому батьку позивача на підставі записів в погосподарській книзі,згідно яких він був зареєстрований Головою двору,а земельні ділянки належали померлій матері позивача на підставі Державного акту. Дана обставина підтверджується довідкою Виконавчого комітету Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської №674 від 09.10.2014 року,що мати позивача та він сам на момент смерті були зареєстровані та проживали у вищевказаному будинку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька та матері позивач прийняв,шляхом доглядом за будинком та користуванням земельних ділянок. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved