Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв"язку "Укрпошта" (ЛД УДППЗ "Укрпошта") про визнання незаконними та скасування наказів, звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.11.2014 р. по 12.06.2015 р. він працював на посаді начальника Центру поштового зв"язку (ЦПЗ) №2 м.Самбір ЛД УДППЗ "Укрпошта". Наказом ЛД УДППЗ "Укрпошта" №145/К від 12.06.2015 р. "По особовому складу", який був винесений на підставі наказу ЛД УДППЗ "Укрпошта" №136 від 12.06.2015 р. "Про порушення в роботі ЦПЗ №2", його було звільнено з посади начальника ЦПЗ №2 за п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов"язків. Після ознайомлення з наказами №136 від 12.06.2015 р. та №145/К від 12.06.2015 р., що мало місце 07.07.2015 р., оскаржив такі в судовому порядку, посилаючись на їх незаконність, що полягала в тому, що на час виникнення порушень, які стали підставою для винесення наказу про звільнення, позивач перебував у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. Ввважає, що звільнення мало місце через бездіяльність та неналежне виконання обов"язків в.о. директора ЛД УДППЗ "Укрпошта" [PERSON], і не дотримано процедури отримання пояснень з приводу фактів, що послужили підставою для звільнення. Стверджує, що наказ №136 від 12.06.2015 р. "Про порушення в роботі ЦПЗ №2", яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади за одноразове грубе порушення посадових обов"язків на підставі п.1 ст.41 КЗпП України, що за формулюванням в.о. директора ЛД УДППЗ "Укрпошта" [PERSON] виразилось в неналежному виконанні посадових обов"язків начальником ЦПЗ №2 та з урахуванням того, що незалежно від перерозподілу обов"язків між підлеглими працівниками саме начальник ЦПЗ несе відповідальність за всі результати та наслідки роботи центру - є незаконним, оскільки вказані порушення мали місце під час його тимчасової непрацездатності, а виконання його обов"язків було тимчасово покладено на заступника Лозинського М.І. згідно наказу №641 від 30.04.2015 р., довідка про результати проведення спільно із УСБУ у Львівській області перевірки стану антитерористичної захищеності відділень поштового зв"язку ЦПЗ №2 м.Самбір, ЦПЗ №5 м.Стрий, ЦПЗ №3 м.Дрогобич та ЦПЗ №7 м.Червоноград до його відома була доведена лише 07.07.2015 р., протокол вилучення не був наданий, листи №05-22-1651 від 20.08.2014 р., №20-08-87 від 30.04.2015 р., №20-08-96 від 18.05.2015 р. до його відома не доводились. Крім цього, зазначає, що у тексті наказу №136 від 12.06.2015 р. зазначено, що нібито листом №01-06-44 від 11.06.2015 р. йому було доведено розпорядження керівника дирекції про необхідність прибути у ЛД УДППЗ "Укрпошта", тобто в період його непрацездатності, що підтверджується листком непрацездатності АГЛ №863822, за яким 11.06.15 р. він перебував в стані тимчасової непрацездатності. З даним листом він був ознайомлений 12.06.15 р. о 8 год.30 хв., що унеможливлювало виконання розпорядження на 9 год. 00 хв. цього ж дня, оскільки 12.06.2015 р. з 9 год. 00 хв. до 10 год.15 хв. в приміщенні актового залу Самбірського будинку культури було проведено збори трудового колективу за участю окремих працівників та органів місцевого самоврядування, депутатів місцевих та районних рівнів і представників громадськості, де він приймав участь, а виконання розпорядження щодо прибуття у ЛД УДППЗ "Укрпошта" 12.06.2015 р. на 15 год. 00 хв. було неможливе, так як він перебував у Самбірському МВ ГУ МВСУ у зв"язку із проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню №12015140290000466 від 05.05.2015 р. Стверджує, що при ознайомленні з наказом про звільнення йому не було запропоновано надати пояснення з питань, викладених у вищезгаданому наказі, що є порушенням ст.149 КЗпП України, яка визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Вважає, що незаконним звільненням йому завдано моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 20000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки в проведенні розрахунку з врахуванням індексації, який здійснено 15.07.2015 р. та середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним в позові та наполягають на його задоволенні. Представники відповідача Бедрій Р.М. та Райхель Р.П. в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених в письмову відзиві проти позову, просять відмовити в задоволенні такого посилаючись на те, що з 01.11.2014 р. по 12.06.2015 р. позивач працював на посаді начальника ЦПЗ №2 м.Самбір ЛД УДППЗ "Укрпошта". З 22.04.2015 р. по 23.04.2015 р. службою поштової безпеки ЛД УДППЗ "Укрпошта" була проведена перевірка головної каси, кімнат зберігання зброї ЦПЗ №2 у м.Самборі, м.Старий Самбір, м.Турка, відділень поштового зв"язку, а також організації виробничого процесу з надання послуг по пересиланню поштової кореспонденції з відбитками державного знаку, нанесеного маркувальною машиною у ЦПЗ №2. У ході такої перевірки було виявлено ряд порушень, зокрема щодо оформлення первинних документів, про що зазначено у довідці по результатах перевірки ЦПЗ №2 м.Самбір від 28.04.2015 р., один примірним якої 29.04.2015 р. було вручено [PERSON], що підтверджується особистим підписом із зазначенням дати на другому примірнику. Згідно акту від 29.04.2015 р. [PERSON] зобов"язався до кінця робочого дня 30.04.2015 р. надати в електронній формі директору ЛД УДППЗ "Укрпошта" [PERSON] пояснення по довідці перевірки, що зроблено не було, а тому ненадання можливості ознайомитися з довідкою, як зазначає позивач, є безпідставним. Внаслідок цього, 15.05.2015 р. ЛД УДППЗ "Укрпошта" видано наказ №103 "Про порушення в роботі ЦПЗ №2", яким позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обов"язків та з яким позивач був ознайомлений. 04.06.2015 р. СБУ разом з службою поштової безпеки ЛД УДППЗ "Укрпошта" була проведена перевірка стану антитерористичної захищеності об"єктів поштового зв"язку. Під час проведення перевірки співробітниками СБУ були здані до відправлення в закритому поштовому відправленні муляжі радіокерованих вибухових пристроїв, які всупереч вимогам Правил надання послуг поштового зв"язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270 та всупереч вимогам листів ЛД УДППЗ "Укрпошта" №05-22-1651 від 20.08.2014 р., №20-08-87 від 30.04.2015 р. та № 20-08-96 від 18.05.2015 р. були прийняті до відправленні у ВПЗ Рудки ЦПЗ №2 в закритому вигляді. Допущене працівником ЦПЗ №2 порушення правил поштового зв"язку свідчить про неналежну роботу керівника Центру щодо забезпечення дотримання вимог нормативних документів у роботі безбалансових виробничих підрозділів, не забезпечення безпечних умов праці, низьку антитерористичну захищеність об"єктів поштового зв"язку та поставило під потенційну загрозу не тільки самі об"єкти поштового зв"язку, але й життя та здоров"я працівників, які задіяні в прийманні, обробці, пересиланні та доставці поштових відправлень. Вимогу керівника дирекції про необхідність прибути у ЛД УДППЗ "Укрпошта" для дачі пояснень з приводу проблемних питань в діяльності центру [PERSON] не було виконано та не надано жодних пояснень, хоча він повідомив, що особисто надасть всі пояснення директору ЛД УДППЗ "Укрпошта" 12.06.2015 р. о 15 год. 00 хв., що зафіксовано актом від 12.06.2015 р., з яким позивач ознайомлюватися відмовився. Оскільки, відповідно до ст.ст.147, 149 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана або звільнення, позивачу раніше оголошено догану за неналежне виконання посадових обов"язків наказом від 15.05.2015 р. №103, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку і можливого заподіяння шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, 12.06.2015 р. наказом №136 "Про порушення в роботі ЦПЗ №2" позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з займаної посади за одноразове грубе порушення посадових обов"язків на підставі п.1. ст.41 КЗпП України та наказом від 12.06.2015 р. №145/к звільнено із займаної посади, оскільки відповідно до Розподілу обов"язків між начальником ЦПЗ №2 м.Самбір, заступниками начальника ЦПЗ №2, головним бухгалтером, затвердженого наказом ЛД УДППЗ "Укрпошта" №23 від 26.01.2015 р. "Про розподіл функціональних обов"язків», начальник ЦПЗ №2 несе персональну відповідальність за стан та діяльність ЦПЗ №2. Вважають звільнення позивача за п.1 ст. 41 КЗпП України є законним та правомірним. Зазначають, що розрахунок з позивачем було проведено повністю 15.06.2015 р., що підтверджено відомістю за червень 2015 р., оскільки наказ про звільнення датований 12.06.2015 р., а 13 та 14 червня 2015 р. є вихідні дні тижня, тому затримки в проведенні розрахунку немає, а розмір моральної шкоди позивачем необгрунтовано, в зв"язку з чим просять відмовити в задоволенні позову заявляючи про застосування строків давності, оскільки з 15.06.2015 р. позивач фактично не виходив на роботу, що свідчить про його обізнаність про звільнення і тільки 25.06.2015 р. звернувся за видачею наказу про звільнення. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з"явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином і з врахуванням думки сторін та їх представників судом ухвалено продовжувати розгляд справи у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.11.2014 р. по 12.06.2015 р. позивач працював на посаді начальника ЦПЗ №2 м.Самбір ЛД УДППЗ "Укрпошта". Згідно п.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов"язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Як зазначає Пленум ВСУ України у Постанові №9 від 06.11.1992 р. "Про практику розгляду судами трудових спорів", зокрема п.22, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з"ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Абзац 2 п.27 цієї ж Постанови визначає, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов"язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Стаття 147-1 КЗпП України встановлює, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. В силу ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Задовольняючи позовні вимоги та аналізуючи дотримання відповідачем правил та порядку застосування дисциплінарних стягнень, суд виходить з того, що наказом №23 від 26.01.2015 р. "Про розподіл функціональних обов"язків" затверджено розподіл обов"язків між начальником ЦПЗ №2, заступниками начальника та головним бухгалтером (а.с.12), визначено посадові обов"язки начальника ЦПЗ №2, заступника начальника ЦПЗ №2 та головного бухгалтера, за якими, зокрема начальник ЦПЗ №2 (а.с.13) несе персональну відповідальність за стан та діяльність ЦПЗ №2, відділення поштового зв"язку підпорядковуються безпосередньо заступнику начальника ЦПЗ №2, який також забезпечує організацію роботи щодо створення безпечних умов праці, оперативно-технічне управління мережею поштового зв"язку, координацію оброблення та перевезення пошти і періодичних видань, відповідає за належний контроль за дотриманням технологій надання послуг поштового зв"язку (а.с.16). Наказом №641 від 30.04.2015 р. Лозинського М.І. призначено виконуючим обов"язки ЦПЗ №2 з 30.04.2015 р. на час хвороби начальника ЦПЗ №2 [PERSON] Як вбачається з довідки №323 від 22.07.2015 р. ЦПЗ №2 ЛД УДППЗ "Укрпошта" позивач перебував на тимчасовій непрацездатності в наступні періоди : з 20.04.2015 р. по 28.04.2015 р. (листок непрацездатності серії АГЛ № 815612), з 30.04.2015 р. по 12.05.2015 р. (листок непрацездатності серії АГЛ № 815647), з 12.05.2015 р. по 25.05.2015 р. (листок непрацездатності серії АГЛ № 863143), з 26.05.2015 р. по 11.06.2015 р. (листок непрацездатності серії АГЛ № 863822). В період непрацездатності позивача, під час виконання його обов"язків заступником Лозинським М.І. з 22.04.2015 р. по 23.04.2015 р. службою поштової безпеки ЛД УДППЗ "Укрпошта" була проведена перевірка головної каси, кімнат зберігання зброї ЦПЗ №2 у м.Самборі, м.Старий Самбір, м.Турка, відділень поштового зв"язку, а також організації виробничого процесу з надання послуг по пересиланню поштової кореспонденції з відбитками державного знаку, нанесеного маркувальною машиною у ЦПЗ №2. В ході такої перевірки було виявлено ряд порушень, зокрема щодо оформлення первинних документів, про що зазначено у довідці по результатах перевірки ЦПЗ №2 м.Самбір від 28.04.2015 р., один примірник якої 29.04.2015 р. було вручено [PERSON], що підтверджується особистим підписом. Актом від 29.04.2015 р. без зазначення часу складання такого акту зафіксовано відмову [PERSON] надати пояснення по довідці за результатами перевірки та залишення ним території ЦПЗ №2. Ще одним актом від 29.04.2015 р. без зазначення часу складання такого акту зафіксовано зобов"язання [PERSON] надати пояснення директору ЛД УДППЗ "Укрпошта" [PERSON] в електронній формі до закінчення робочого часу 30.04.2015 р. За результатами вказаної перевірки, наказом №103 від 15.05.2015 р., [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання посадових обов"язків, який доведений до відома [PERSON] 07.07.2015 р. Враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, якими вказаний наказ №103 від 15.05.2015 р. не оскаржується, проте суд надає такому правову оцінку, оскільки за посиланням відповідача, вказаний наказ приймався до уваги при застосуванні до позивача наступного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, який є предметом оскарження. Так, як зазначалось вище, в період з 20.04.2015 р. по 28.04.2015 р. позивач перебував у тимчасовій непрацездатності, в зв"язку з чим довідка по результатах перевірки ЦПЗ №2 м.Самбір від 28.04.2015 р. була вручена позивачу 29.04.2015 р. під розписку в день виходу позивача на роботу. Як підтверджено актами від 29.04.2014 р., позивач 29.04.2015 р. відмовився надати пояснення з цього приводу, зобов"язавшись надати такі 30.04.2015 р. З 30.04.2015 р. до 11.06.2015 р. позивач знову перебував у тимчасовій непрацездатності за різними лікарняними листами, тобто об"єктивно був позбавлений можливості надати пояснення щодо вказаної довідки, відтак наказ №103 від 15.05.2015 р. був прийнятий в період його тимчасової непрацездатності без отримання пояснень позивача, для ознайомлення позивачу не скеровувався, а наданий для ознайомлення лише 07.07.2015 р., що не відповідає ст.149 КЗпП України в частині дотримання процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. 04.06.2015 р., в період перебування позивача у тимчасовій непрацездатності, СБУ разом з службою поштової безпеки ЛД УДППЗ "Укрпошта" була проведена перевірка стану антитерористичної захищеності об"єктів поштового зв"язку в ході якої, в порушення вимог Правил надання послуг поштового зв"язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270 та всупереч вимогам листів Львівської дирекції від 20.08.2014 р. №05-22-1651, від 30.04.2015 р. №20-08-87 та від 18.05.2015 р. №20-08-96 працівниками ВПЗ Рудки ЦПЗ №2 була прийнята до відправлення посилка в закритому вигляді, про що складено протокол вилучення та довідку без зазначення дати, яка доведена до відома позивача 07.07.2015 р. 12.06.2015 р. ЛД УДППЗ "Укрпошта" винесено наказ №136, яким встановлено порушення в роботі ЦПЗ №2. Як вбачається з тексту наказу, такий прийнятий за результатами виявлених порушень, а листом №01-06-44 від 11.06.2015 р. позивачу повідомлено про необхідність прибути у ЛД УДППЗ "Укрпошта" 12.06.2015 р. о 09 год. 00 хв. для дачі пояснень з приводу проблемних питань діяльності центру. В матеріалах справи наявний акт від 12.06.2015 р., яким зафіксовано згоду позивача [PERSON] надати пояснення керівництву ЛД УДППЗ "Укрпошта" 12.06.2016 р. о 15 год. 00 хв., проте такий акт судом до уваги не приймається, оскільки прізвища осіб, які підписали такий, не дають можливість встановити їх відношення до ЛД УДППЗ "Укрпошта", оскільки їх посади не зазначені, а будь-які інші документи відповідачем не надані. Крім того, 11.06.2015 р. - день перебування позивача у тимчасовій непрацездатності, унеможливлювало вручення йому такого листа 11.06.2015 р., як зазначено в тексті наказу. Крім того, з тексту наказу вбачається, що о 13 год. 30 хв. [PERSON] покинув приміщення ЦПЗ №2 та не повертався до кінця робочого дня, що підтверджує і сам позивач, надавши довідку про перебування 12.06.2015 р. з 14 год 00 хв. до 16 год. 15 хв. у Самбірському МВ ГУ МВСУ у Львівській області з приводу проведення слідчих дій по кримінальному провадженню №12015140290000466 від 05.05.2015 р. Будь-які інші документи, які б свідчили про відмову позивача надати пояснення з приводу фактів, що викладені в наказі - суду не надано, а як вбачається з запису на звороті наказу - такий доведений до відома позивача 07.07.2015 р. Неможливість вручення наказу №136 від 12.06.2015 р. та наказу №145/К від 12.06.2015 р. або докази скерування таких засобами поштового зв"язку відповідачем не надано. Разом з тим, як зазначено в оспорюваному наказі, позивачем порушено вимоги листів ЛД УДППЗ "Укрпошта" від 20.08.2014 р. №05-22-1651, від 30.04.2015 р. №20-08-87 та від 18.05.2015 р. №20-08-96. З оглянутих копій вказаних листів, що знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що на таких відсутні відмітки про вручення ЦПЗ ЛД УДППЗ "Укрпошта", а з врахуванням того, що позивач працює начальником ЦПЗ №2 ЛД УДППЗ "Укрпошта" з 01.11.2014 р. лист від 20.08.2014 р. не міг бути доведений до його відома, доказів того, що при прийнятті на роботу він був ознайомлений з таким - відповідачем суду не надано, решта листів від 30.04.2015 р. №20-08-87, від 18.05.2015 р. №20-08-96 датовані періодом непрацездатності позивача, доказів доведення таких до його відома - суду не надано. Суд не приймає до уваги твердження щодо належного виконання обов"язків та доведення до відома ВПЗ розпоряджень згідно листа №05-22-755 від 29.05.2015 р., оскільки вказаний лист за підписом в.о. начальника Лозинського М.І. доведено до відома підпорядкованих ВПЗ лише 06.06.2015 р., що підтверджується відтисками поштового штемпеля, тобто вже після виявлення 04.06.2015 р. фактів порушення Правил надання послуг поштового зв"язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270 та листів Львівської дирекції від 20.08.2014 р. №05-22-1651, від 30.04.2015 р. №20-08-87 та від 18.05.2015 р. №20-08-96. Покладення персональної відповідальності на керівника ЦПЗ №2 згідно з розподілом обов"язків та Положенням про ЦПЗ №2 повинно відбуватись за процедурою та порядком у відповідності до Кодексу законів про працю, з чітким розмежуванням з посадовими обов"язками інших працівників. Таким чином, в порушення ст.149 КЗпП України, відповідачем не дотримано порядку та процедури застосування дисциплінарного стягнення, внаслідок чого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з займаної посади є незаконним, а накази №136 від 12.06.2015 р. "Про порушення в роботі ЦПЗ №2" та №145 від 12.06.2015 р. "По особовому складу" підлягають скасуванню з поновленням позивача на роботі на посаді начальника ЦПЗ №2 ЛД УДППЗ "Укрпошта". Посилання відповідача на відсутність позивача на роботі з 15.06.2015 р. як на підставу відмови в позові за пропуском строків позовної давності судом до уваги не приймаються, оскільки з оспорюваних наказів вбачається, що такі видані позивачу 07.07.2015 р., оскільки за ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В силу ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв"язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до відомості про зарахування коштів на картковий рахунок за червень 2015 р. за №1090, позивачу 15.06.2015 р. було перераховано 2907,46 грн. що підтверджено позивачем, тобто спору щодо розміру виплати не має. Вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки у видачі трудової книжки позивачем не заявлялась, тому час та процедуру видачі трудової книжки позивачу судом не досліджується, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що згідно довідки №361 від 28.08.2015 р., заробітна плата позивача за останні шість місяців становила 25508,83 грн., тобто денний заробіток складав 212,57 грн. (25508,83 грн. :120 робочих днів січень-червень 2015 року). Таким чином, за період з 12.06.2015 р. до дня ухвалення рішення з відповідача слід стягнути на користь позивача 17855,88 грн. (212,57 грн. х 84 дні). Разом з тим, відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із відповідними змінами, роз"яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров"я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов"язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як зазначає позивач, звільнення його із займаної посади за п.1 ст.41 КЗпП України завдало йому неабияких моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків, великої шкоди його діловій репутації, унеможливило його подальше працевлаштування, призвело до великих матеріальних збитків, до втягування його у фінансову боргову яму, та спричинило душевні страждання, оскільки він, як батько двох малолітніх дітей, єдиний годувальник сім"ї, незаконно був позбавлений стабільного заробітку (заробітної плати), для забезпечення сім"ї. При цьому, будь яких доказів, які б підтверджували описане вище позивачем суду не подано, зокрема відсутні докази відмови в подальшому працевлаштуванні через дії відповідача, втрату ділової репутації тощо, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, розмір якого визначається на момент подачі позову. Що стосується поданого 12.10.2015 р. клопотання представником відповідача про неможливість брати участь у вказаний час в судовому засіданні та необхідність надання особистих пояснень з приводу долучених документів, зокрема Статуту УДППЗ "Укрпошта", Положення про ЛД УДППЗ "Укрпошта" та Положення про ЦПЗ №2 ЛД УДППЗ "Укрпошта", то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов"язки осіб мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав. Представником відповідача не надано суду жодних доказів поважності причин неявки його в судове засідання 12.10.2015 р. о 16 год. 45 хв., яке було погоджене в судовому засіданні 05.10.2015 р., а тому протокольно ухвалено продовжувати розгляд справи у відсутності такого, який надав відзив та особисті пояснення. Крім цього, подані документи відомі сторонам, зокрема представнику відповідача, який працює начальником юридичного відділу ЛД УДППЗ "Укрпошта", та позивачу, який працював начальником ЦПЗ №2 м.Самбір ЛД УДППЗ "Укрпошта", такі не є новими доказами, які невідомі сторонам, і жодних перешкод щодо надання пояснень з приводу таких в судовому засіданні 05.10.2015 р. у представника відповідача не було.

Outcome: partial