Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням-кв.[ADDRESS], з посиланням на те, що позивач згідно договору купівлі-продажу від 22 травня 2013 року здійснила купівлю у відповідача вищезазначеної квартири, відповідач виселився із даної квартири, але залишився бути зареєстрованим у ній, що порушує право позивача, як власника квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, судові витрати з відповідача просила не стягувати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі-газеті "Урядовий кур"єр" від 31 грудня 2013 року №243 (5129), клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що за місцем проживання позивача сторонні особи не проживають, в квартирі перебувають тільки речі позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що за місцем проживання позивача у [ADDRESS] з червня місяця 2013 року інші особи не проживають, в даній квартирі перебувають тільки речі позивача. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Приписами ч.1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із врахуванням викладеного у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом пред"явлення позову про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням Згідно договору купівлі-продажу від 22 травня 2013 року позивач [PERSON] здійснила купівлю у відповідача [PERSON] [ADDRESS], п.13 даного договору передбачений обов"язок відповідача, як продавця, звільнити квартиру та знятися із реєстраційного обліку до 01 червня 2013 року. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 травня 2013 року підтверджується право власності позивача на вищезазначену квартиру. Довідкою Ніжинського УДМС України в Чернігівській області від 05 грудня 2013 року підтверджується зареєстроване місце проживання відповідача у даній квартирі. Докази на підтвердження віднесення відповідача до членів сім"ї позивача, як власника квартири, договірних відносин сторін щодо користування квартирою відсутні. Відповідно до показань свідків [PERSON], [PERSON] відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі. Приписами ст.ст.3, 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; громадянин України зобов"язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином відповідач, який є колишнім власником квартири, не виконав свого договірного зобов"язання щодо зняття з реєстрації місця проживання, не проживає у вищезазначеній квартирі і не є членом сім"ї позивача, не має договірних відносин із позивачем, як власником квартири,- втратив право користування даною квартирою, оскільки втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. За таких обставин право позивача на житло є порушеним і підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS].

Outcome: approved