Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: восьма Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить: встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO]р., доводилась [PERSON], яка померла [INFO]р., рідною тіткою; визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]р., і [PERSON], яка померла [INFO]р.; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]р., за набувальною давністю. Представник відповідача Запорізької міської ради - [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи: восьмої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з"явився, просить розглянути справу у його відсутність. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 456 від 25.02.1994р., яке є в матеріалах справи. Згідно зі ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. №7 п.12 роз"яснено, що за загальними правилами ч.2 ст.372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, кожному із співвласників квартири: [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 1/3 частини квартири [ADDRESS] [INFO]р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Заповітів спадкодавець [PERSON] не складала, тому спадкоємство, у даному випадку, здійснюється за законом. Відповідно до ЦК України ( в ред.1963р.), який діяв на час відкриття спадщини, а саме ст.530 ЦК УРСР єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON]. Той факт, що вони є родичами, а саме [PERSON] доводилась [PERSON] рідною тіткою, підтвердили свідки: [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні. [PERSON] прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, а саме шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки вона була прописана і проживала у вищевказаній квартирі з листопада 1988р., що підтверджується довідкою № 275 від 14.02.2014р., виданою МКП „Основаніє", і в строк, передбачений ч.2 ст. 549 ЦК УРСР. [INFO]р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Заповітів спадкодавець [PERSON] не складала, тому спадкоємство, у даному випадку, здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, тобто шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки була прописана і проживала у вищевказаній квартирі з липня 1999р., що підтверджується довідкою № 275 від 14.02.2014р., виданою МКП „Основаніє", і в строк, передбачений ч.2 ст. 549 ЦК УРСР. Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO]р., доводилась [PERSON], яка померла [INFO]р., рідною тіткою і про визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]р., і [PERSON], яка померла [INFO]р., законні і обґрунтовані і підлягають задоволенню. [INFO]р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Заповітів спадкодавець [PERSON] не складав, заяв до державної нотаріальної контори про вступ у спадщину після його смерті ніхто не подавав, спадкова справа не заводилась, що підтверджується відповіддю Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори від 02.07.2014р. № 1354/01-16 на запит суду. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] добросовісно заволоділа зазначеним нерухомим майном та до часу звернення до суду продовжує відкрито, безперервно їм володіти. З 1999р. й до цього часу вона проживає у вищевказаній квартирі, утримує її, здійснює необхідні ремонтні роботи, сплачує усі платежі, зокрема, за комунальні послуги, тощо. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила зазначеної ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]р., за набувальною давністю законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню..

Outcome: approved