Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями державного виконавця. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 18.06.2010 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-530 від 11.06.2010 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 594 301 грн. 15.03.2011 року державним виконавцем описано все майно, що належало [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем за законом встановлено його дружину - [PERSON] . Ознайомившись із матеріалами справи № 22-ц 796/3433/13, що на момент ознайомлення знаходилась в провадженні Апеляційного суду міста Києва, нею було виявлено порушення прав боржника по ВП № 19882037 [PERSON] , правонаступником якого є вона, яке було здійснено при виконанні виконавчих дій саме державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святецьким Д.В. Проаналізувавши квитанції про сплату [PERSON] грошових коштів в рахунок погашення боргу по ВП № 19882037 перед [PERSON] , виявлені протиправні дії з боку старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в місті Києві Святецького Д.В., а саме : сума погашення боргу підтверджується квитанціями реалізації арештованого майна [PERSON] станом на 16.02.12 року складає 483371, 57 коп. Згідно довідки Святошинського ВДВС від 16.02.12 року - 314192,85. Різниця між фактичною сумою погашення боргу і довідковою - 169178, 72 в сторону зменшення, що підтверджується квитанціями про сплату боргу [PERSON] [PERSON] . Станом на 16.02.2012 року в рахунок погашення боргу стягнуто 314192, 85 грн., а залишок боргу по виконавчому провадженню № 19882037 становить 280108,15 грн., що підтверджується довідкою ВДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 16.02.2012 року. Також позивачка зазначила, що по ВП № 19882037 для оцінки і реалізації арештованого майна [PERSON] було залучено ТОВ «Укрекспертгрупа» безпосередньо здійснював оцінку арештованого майна [PERSON] директор ТОВ «Укрекспертгрупа» Антонов В.О. Позивачка вважає, що неналежне виконання та невиконання обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Святецького Д.В., що спричинило порушення прав боржника по ВП № 19882037 - [PERSON] та його правонаступника [PERSON] , здійснювалося у змові з директором ТОВ «Укрекспертгрупа» [PERSON] . Також позивачка зазначала, що сума коштів, що надійшли від [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON] перед [PERSON] разом дорівнює сумі 229963,36 грн. по факту, що підтверджується квитанціями (призначення платежу - згідно протоколу № 1-1027 проведення прилюдних торгів з реалізації майна, а саме - 1/2 частини квартири [ADDRESS] в рахунок погашення боргу [PERSON] перед [PERSON] ). Також було зараховано - 177236,34 грн. , а також сума гарантованого внеску у розмірі 79135, 23 грн. внесена [PERSON] 18.08.11 р. Таким чином, має місце помилково не нарахована сума коштів у розмірі 52727,22 грн. Крім того, згідно квитанцій, що підтверджують сплату боргу [PERSON] перед [PERSON] , було перераховано на депозитний рахунок ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві 11000 грн., а зараховано лише 6000 грн, що також підтверджується відповідними квитанціями. Також позивачка вказувала, що існують сумніви зарахування в рахунок погашення боргу по ВП № 19882037 сплаченої 08.08.11 р. суми коштів у розмірі 79135, 23, що є гарантованим внеском за '/2 чистини квартири [ADDRESS] . Крім того, на думку позивачки, виконавчі дії по реалізації 1/2 чистини квартири [ADDRESS] , що здійснювалася за участю ТОВ «Укрекспертгрупа» свідчить про незаконне привласнення грошових коштів у розмірі 52 756, 82 грн. При відкритті ВП № 19882037 18.06.2010 року, за результатами розгляду виконавчого листа № 2-530 від 11.06.2010 року Святошинського районного суду міста Києва про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 594 301,00 грн., зазначена постанова була відправлена Управлінню ДАІ ГУ МВС в м. Києві. Згідно відповіді Управління ДАІ ГУ МВС в м. Києві, за [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2101, 1977 р.в. ДНЗ [NUMBER] , результат оцінки якого в порядку ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» станом на 21.12.2010 року становить 5887,00 грн. без врахування ПДВ. що підтверджується також листом начальника ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Лихацького Д.Ю. від 17.02.2012 року. [PERSON] було запропоновано залишити за собою непродане майно, при цьому у 15-денний строк повідомити письмово про своє бажання з моменту отримання листа від 17.02.2012 року № 253/7 шляхом передачі на адресу ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві відповідної заяви. У разі ж ненадходження такої заяви, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові відповідно до ч.7 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження». Транспортний засіб вартістю 5887,00 грн. невідомо хто привласнив, оскільки [PERSON] фактично не володів вказаним транспортним засобом, автомобіль ВАЗ 2101, 1977 р.в. ДНЗ [NUMBER] не передавався йому на зберігання в рамках ВП 19882037, [PERSON] не був повідомлений належним чином щодо направлення листа 17.02.2012 року № 253/7 стягувачу по ВП 19882037 з пропозицією залишити за стягувачем непродане майно, а саме - автомобіль ВАЗ 2101, 1977 р.в. ДНЗ [NUMBER] , що є прямим порушенням права сторони виконавчого провадження. Позивач вказував, що через неналежне виконання обов`язків державного виконавця, передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема, щодо надання сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливості ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святецьким Д.В. було порушено права [PERSON] як правонаступника [PERSON] , у зв"язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. 26.07.2016 року протоколом автоматизованого розподілу головуючим визначено суддю Заєць Т.О. 28.07.2016 року ухвалою судді відкрите провадження у справі. 01.02.2017 року протоколом повторного автоматизованого розподілу визначено суддю Величко Т.О. 02.02.2017 року ухвалою судді цивільну справу прийнято до провадження судді Величко Т.О. 13.03.2017 року ухвалою судді задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано у Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві копію матеріалів виконавчого провадження №19882037. 08.02.2018 року ухвалою судду, у зв"язку із набуттям чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, позов залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 19.02.2018 року, у зв"язку з не усуненням позивачкою недоліків, позовну заяву залишено без розгляду. 05.09.2018 року постановою Апеляційного суду м.Києва ухвалу суду від 19.02.2018 року скасовано, а справу направлено до суду для продовження розгляду. 05.02.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано у Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві копію матеріалів виконавчого провадження №19882037. 28.05.2019 року у справі винесено окрему ухвалу щодо неналежного виконання ухвал суду Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві. 21.07.2019 р оку на адресу суду надійшов витяг з акту знищення виконавчих проваджень за 2016 рік. Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник Святошинського РВ ДВС у м. Києві до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши доводи представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2010 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-530 від 11.06.2010 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 594 301 грн. 15.03.2011 року державним виконавцем описано все майно, що належало [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем за законом встановлено його дружину - [PERSON] . Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не можу грунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що у зв"язку із знищенням виконавчого провадження ( а.с.216-219) до пред"явлення позову до суду 25.07.2016 року, докази на які посилається позивач суду не доведені. З таких обставин, вимоги позивачки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та, керуючист ст.ст. 3, 10, 11, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: dismissed