Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач в особі ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між АК Інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] 02.02.2007р. був укладений кредитний договір № 11113929000, згідно з яким позивач зобов"язувався надати позичальнику кредит в розмірі 54 000 доларів США, на строк до 02.02.2017р., а відповідач зобов"язувався повернути кредит в указаний строк та сплатити 12,8% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору зобов"язання виконав частково, внаслідок чого станом на 15.04.2014р. має заборгованість за кредитом в сумі 24072,27 лоларів США. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 02.02.2007року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно з умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS]. В зв»язку з тим, що виник борг по кредитному договору та відповідачі відмовляються від виконання своїх зобовязань, - позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 298 148 грн. 57 коп. та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.02.2007 року, стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача, згідно довіреності в спарві, в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], згідно довіреності в спарві, позов не визнав, подав письмово викладені заперечення щодо позовних вимог, просив відмовити в позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Відповідач [PERSON] 11.09.2014 р. направила суду письмово викладені заперечення на позов та просила відмовити в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно положень Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни до статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове найменування банку стало ПАТ «УкрСиббанк». Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11113929000. Відповідно до умов цього кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 54 000,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 02 лютого 2017 року згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до Кредитного договору) та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,8 % річних. Дане підтверджується копією Договору про надання споживчого кредиту і додатку № 1 (а.с.5-12). Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту, 02.02.2017 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 66,9 кв.м. , житловою площею 38,3 кв. м. , що належить іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки є спільною власністю Іпотекодавців на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26 квітня 2004 року Комунальною службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації 30 травня 2004 року в реєстраційній книзі 95, номер запису 10951, реєстраційний номер об'єкта 6031380. Встановлено, що [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту з березня 2010 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Розділом 11 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та /або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач [PERSON] має сплачувати позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ствки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 15.04.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів становить 24 072,27 доларів США ( двадцять чотири тисячі сімдесят два долари США 27 центів), що за курсом НБУ станом на 15.04.2014 року становить 298 184, 57 грн. , з яких: 23 213, 33 доларів США , що за курсом НБУ станом на 15.04.2014 року становить 287 510,11 грн.- кредитна заборгованість; 857,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2014 року становить 10 624,34 грн.- пеня за прострочення сплати кредиту; 1,14 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2014 року становить 14,12 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (а.с.16-28). Судом встановлено, що 13 березня 2014 року позивач направляв відповідачам вимоги про погашення заборгованості, які залишені без задоволення. Відповідно до довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.53,54,56). При вирішенні даного позову суд виходить з наступного. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави. Згідно з ст. 1050 цього Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання ( неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України передбачено, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк(термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Зважаючи на те, що згідно до умов кредитного договору № 11113929000 від 02.02.2007 року кредитні кошти надавались в іноземній валюті на споживчі цілі, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], як майнові поручителі постійно проживають та зареєстровані в квартирі, яка є предметом іпотеки, загальна площа предмета іпотеки становить 66,9 кв.м, що не перевищує встановлених 140 кв.м., іншого нерухомого майна відповідачі не мають. Та з урахуванням аналізу зазначених правових норм, суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає до задоволення. А тому, з врахуванням наведеного та наявних доказів щодо невиконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору,суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення боргу підлягає до задоволення, та на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] сума заборгованості по кредиту, процентах, пені що вцілому становить 24072,27 доларів США, еквівалентно за курсом НБУ станом на 15.04.2014 р. - 298 148 грн. 57 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по сплаті судового збору - 2981 грн. 49 коп.

Outcome: partial