Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-14 00:00:00

6 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа ТОВ «Агас» про визнання недійсним кредитного договору №0037/07/17-KLI, що укладений 11.05.2007 року між АКБ "Форум" та ТОВ "Агас", вказавши, що відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для придбання комерційної нерухомості та поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 12000000 гривень. На момент підписання кредитного договору єдиним учасником ТОВ "Агас", яка володіла 100% статутного фонду була [PERSON]. Повноваження директора ТОВ "Агас" [PERSON] На підписання кредитного договору надані йому згідно протоколу №25 від 27.04.2007 року зборів учасників ТОВ "Агас". Вказаний протокол підписаний [PERSON], яка діяла від імені учасника [PERSON] на підставі доручення посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 09.11.2006 року за реєстровим №7909. Пункт 5 вказаного доручення надає уповноваженому представнику [PERSON] Право реєструватися від імені учасника [PERSON] та приймати участь від її імені у чергових та позачергових зборах учасників ТОВ "Агас", голосувати на зборах учасників на власний розсуд з усіх питань порядку денного, підписувати протокол зборів учасників. Відповідно до ст. 100 ЦК України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися інші особі. Отже передача [PERSON] по дорученню від 09.11.2006 року право участі у ТОВ "Агас" [PERSON] є неправомірною та такою, що суперечить ст. 100 ЦК України. Таким чином при підписанні протоколу №25 від 27.04.2007 року зборів учасників ТОВ "Агас" у [PERSON] не було права на надання повноважень директору [PERSON] на підписання кредитного договору від 11.05.2007 року . Ч.2 ст. 203 ЦК України визначено, що однією з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є те, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 23.07.2010 року між ПАТ "Банк Форум" та ним було підписано договір поруки, відповідно до якого він поручився перед банком за виконання ТОВ "Агас" зобов'язань за кредитним договором. Таким чином він, згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, є іншою заінтересованою особою, яка заперечує дійсність правочину. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник в відповідача в судове засідання, що відбулося 26 лютого 2015 року не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, в попередньому судовому засіданні проти позову заперечував та заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 11.05.2007 року між АКБ "Форум" та ТОВ "Агас" було укладено кредитний договір №0037/07/17-KLI, відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для придбання комерційної нерухомості та поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 12000000 гривень. 23 липня 2010 року між ПАТ "Банк Форум" та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ "Агас" зобов'язань за кредитним договором №0037/07/17-KLI від 11.05.2007 року. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Доказів тому, що директор ТОВ "Агас" не мав повноважень на підписання відповідного договору до суду не надано, протокол №25 від 27.04.2007 року не скасований. Крім того відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed