Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними дії ПАТ "Житомиргаз" по нарахуванню позивачу як споживачу послуг з газопостачання по домоволодінню за адресою: [ADDRESS] збитків в розмірі 12766,15 грн.; зобов"язати відповідача зробити прерахунок сум до оплати за надані послуги з газопостачання у відповідності до законодавства з врахуванням встановлених газових приладів. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору №90968 про надання послуг з газопостачання від 05.05.2009 року, ПАТ «Житомиргаз» здійснює газопостачання його житлового будинку, об'єм споживання якого визначається на підставі встановленого 30 квітня 2015 року, після державної перевірки лічильника газу G 4 «Самгаз», 2007 року випуску №2831885. Вказував, що 8 квітня 2016 року по його заяві представниками ПАТ «Житомиргаз» було проведено демонтаж лічильника для проведення експертизи та встановлено байпас, про що складено акт в якому зафіксовано показники лічильника 18950 м. куб. та зазначено, що пошкоджень лічильника не виявлено, відтиск в наявності, пломба ціла не порушена, а також складено акт-претензію про виявлені порушення, відповідно до якого в лічильнику не працює лічильний механізм. Вважає дії відповідача щодо нарахування йому збитків на суму 12359,00 грн. незаконними, оскільки жодних обставин та доказів його вини у пошкодженні елементів відлікового механізму лічильника не має. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що жодних збитків ПАТ «Житомиргаз» позивачу не нараховував, а наявна заборгованість утворилась відповідно до фактично використаного обсягу природного газу, який обраховано по останнім показникам лічильника, які були зняті 08.04.2016 року перед демонтажем для проведення експертизи, вважає дії відповідача правомірними, у зв"язку з чим просила у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2009 року між ПАТ «Житомиргаз» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з газопостачання №90968, згідно з яким ПАТ «Житомиргаз» зобов"язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного або скрапленого газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с 4-9). 08.04.2016 року представником ПАТ "Житомиргаз" було складено акт про виявлення порушення у роботі лічильника газу типу G 4 Самгаз № 2831885 з причини виявлення ознак порушень лічильного механізму, знято показники лічильника, які на день перевірки становили 18950 куб. м. та складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (а.с 11). 18.07.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ "Житомиргаз" із заявою про здійснення перерахунку нарахованої до оплати суми 12 359,56 грн. з врахуванням показників лічильника газу. Відповідно до листа ПАТ "Житомиргаз" від 09.09.2016 р. вбачається, що рішенням комісії №185 від 31.08.2016 р. [PERSON] відмовлено в перерахунку та станом на 01.09.2016 р. на показник 119 м/куб заборгованість складає 12766,15 грн. (а.с.18). Надання послуг фізичним особам з газопостачання регулюються Законами України: "Про захист прав споживачів" № 1023-ХІІ, "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV та "Правилами надання населенню послуг з газопостачання" (далі Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року, з подальшими змінами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов'язаний: своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання; знімати фактичні показники лічильника газу; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу; проводити на вимогу газорозподільного/газопостачального підприємства звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та предявляти платіжні документи на вимогу газопостачального/газорозподільного підприємства для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням лічильника газу. У відповідності до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Так, позивач у судовому засіданні не заперечував ту обставину, що ним більше двох років не повідомлялись до ПАТ "Житомиргаз" фактичні показники лічильника газу через наявну в нього станом на січень 2014 році переплату у сумі біля 600 грн, у зв"язку із чим обрахунок показників спожитого позивачем природнього газу за період з січня 2014 р. по квітень 2016 р. проводився газопостачальною компанією самостійно. При цьому, з пояснень представника ПАТ "Житомиргаз" та наданого фінансового стану за особовим рахунком [NUMBER] встановлено, що нарахована у квітні 2016 р. заборгованість за споживання природнього газу у розмірі 11975,93 грн. була обрахована за фактично використаний позивачем природній газ згідно показників лічильника, знятих 08.04.2016 року представниками ПАТ «Житомиргаз» перед його демонтажем для проведення експертизи. При цьому, позивач до 08.04.2016 року із будь-якими заявами чи скаргами з приводу неправильності роботи газового лічильника у його квартирі до ПАТ "Житомиргаз" не звертався. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, оскільки нарахування позивачу заборгованості за споживання природнього газу відбувались на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг від 05.05.2009 р та відповідно до показників лічильника станом на 08.04.2016 р., а не за завдані позивачем збитки чи на відшкодування завданої позивачем майнової шкоди, водночас твердження позивача про неправомірності нарахування заборгованості за спожитий газ спростовуються матеріалами справи. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed