Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що понад 20 років перебував в трудових відносинах з ДП " Схід ГЗК" Смолінська шахта. Під впливом шкідливих факторів у нього виникли професійні захворювання. Висновком Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Через професійні захворювання і втрату працездатності він переживає моральні страждання, які пов'язані з постійним болем та потребою постійного медичного лікування. Тому вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 30 000 грн. та просить суд стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини зазначені у запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Позивач з 15.10.1991 року по 01.02.2014 року працював в ДП " Схід ГЗК" Смолінська шахта. 01.02.2014 року був звільнений в зв"язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров"я, що вбачається з копії трудової книжки (а.с7). Висновком Державної Установи " Інститут медицини праці національної академії медичних наук України" від 22.08.2014 року захворювання позивача внаслідок роботи в особливо шкідливих умовах праці визнано як професійні захворювання. 16.09.2014 року позивачу Кіровоградською обласною МСЕК встановлено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 09.09.2014 року причиною професійного захворювання [PERSON] є тривалий термін роботи під впливом шкідливих виробничих факторів на Смолінській шахті ДП « Схід ГЗК»- комплекс несприятливих виробничих факторів (запиленість повітря, фізичне перевантаження, шум) (а.с.13-14). Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами) надано роз'яснення про те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В порушення вимог ст. 6 Закону України " Про охорону праці" [PERSON] не було забезпечено на робочому місці безпечними умовами праці. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок отриманих професійних захворювань позивача було звільнено з роботи, на даний час йому протипоказана важка праця, за висновком МСЕК від 16 вересня 2014 року він потребує медичного та санаторного лікування. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, [PERSON] зазначив, що він постійно відчуває болі, хворобливий стан змушує його постійно лікуватися, проходити обстеження у лікарів. Все це призводить до душевних переживань та глибоких душевних страждань. Виходячи з наведеного та враховуючи характер порушення прав позивача, глибину і тривалість його моральних страждань, погіршення стану здоров'я, тяжкість та істотність вимушених змін у житті після встановлення втрати 60% професійної працездатності та 3 групи інвалідності в результаті професійного захворювання, яке виникло через роботу протягом тривалого часу в особливо важких та шкідливих умовах праці, а також з огляду на прецедентну практику Європейського Суду з прав людини щодо здійснення оцінки розміру відшкодування моральної шкоди на засадах справедливості, а також положення ст. 3 Конституції України, згідно якої найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров»я, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. Судові витрати по справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: partial