Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, згідно якого просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 03.12.2009 року , на утримання дитини - [PERSON] , 2005 р.н., визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів, а саме з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2009 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2005 р.н. в розмірі по 300,00 грн., щомісячно. Позивачка зазначила, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача значно поліпшився, на даний час він отримує пенсію, крім того не офіційно працевлаштований в м. Львові та отримує регулярний дохід у високому розмірі, тому може надавати дитині матеріальну допомогу в сумі більшій ніж 300,00 грн. Крім того, на даний час змінено розмір і порядок стягнення аліментів на дітей відповідного віку, розмір аліментів повинен бути не меншим за 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач також в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Заяви сторін долучено до матеріалів справи. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с.11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу , шлюб між сторонами по справі розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зроблено відповідний актовий запис за № 3 від 28.05.2013 року ( а.с.10). Як вбачається з копії заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2009 року , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2005 р.н., в розмірі по 300 грн., щомісячно, починаючи з 28.09.2009 року і до її повноліття ( а.с. 7). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. ст. 12,13,81 ЦПК України позивачкою суду не надано жодного доказу про спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1300,00 грн., щомісячно, а також про те, що його матеріальний стан , починаючи з 2009 року , значно поліпшився. Відповідачем також в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог суду не надано відзиву на позовну заяву та не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що він не в змозі сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивачка. Частиною 1 ст. 192 СК УКраїни передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2018 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму , а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 грн. За таких обстави, враховуючи те, що сторонами не надано суду жодних доказів, як в обґрунтування позовних вимог, так і в обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, повне не визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2009 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 972 грн., щомісячно, на утримання дочки [PERSON], 2005 року народження, до досягнення нею повноліття ( 1944 /2 = 972) . Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на те, що відповідно до вимог СК України визначено способи стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку СК України не передбачено. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз"яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не як зазначає позивачка - з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів, а саме з 08.07.2017 року . Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: partial