Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Філдес України» про визнання контракту недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди. В обґрунтування вимог посилалась на те, що 24 червня 2006 року уклав з ПАТ "Філдес Україна" контракт про надання послуг з метою придбання легкового автомобіля "ВАЗ 21099" вартістю 37950 грн. На виконання своїх зобов'язань станом на 1 серпня 2013 року сплатив всі 84 внески, передбачені умовами контракту, а саме 75 436,62 грн., але автомобіль не отримав. Вважає, що контракт не відповідає вимогам ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", якою заборонена нечесна підприємницька практика, яка вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Крім того, контракт не відповідає вимогам п. 4 ч. 3, ч. 4 ст. 18 указаного Закону, оскільки містить несправедливі умови договору щодо його розірвання за бажанням клієнта з утриманням із клієнта штрафу, вступного внеску, адміністративних витрат, страхового внеску, але не містить будь-яких негативних наслідків для самого ПАТ "Філдес Україна". Просив визнати недійсним контракт, стягнути з ПАТ "Філдес Україна" на його користь сплачені кошти в розмірі 75 436,62 грн. 84 коп. та 8000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2006 року [PERSON] уклав контракт з ПАТ "Філдес Україна" з ідентифікатором до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається "Кар Кредит", з метою придбання легкового автомобіля "ВАЗ 21099" вартістю 37950 грн. у групі. За умовами контракту клієнт системи сплачує: вступний внесок, щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання), щомісячні адміністративні витрати (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля), щомісячний страховий внесок, збір за визнання (одноразовий платіж, що підлягає сплаті в момент визнання за ним автомобіля). Усього на виконання умов контракту позивач сплатив 75 436,62 грн., але автомобіль не отримав. Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ПАТ "Філдес Україна" формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля. Клієнт одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбачених контрактом, і таке визнання права здійснює ПАТ "Філдес Україна" на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ПАТ "Філдес Україна" за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Натомість контрактом передбачено, що у випадку відмови клієнта від контракту з нього утримується вступний внесок, 10 % штрафу від суми, що підлягає поверненню, але не менше суми двох чистих внесків, не повертаються адміністративні витрати й страховий внесок, повернення коштів відбувається після ліквідації групи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки [PERSON] сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ПАТ "Філдес Україна" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи "Кар Кредит", порушує права позивача а діяльність ПАТ "Філдес Україна" з реалізації системи "Кар Кредит" є такою, що вводить споживача в оману. Умови спірного контракту є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ПАТ "Філдес Україна" здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання контракту недійсним та стягнення коштів підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial