Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат з [PERSON] на утримання її доньки [PERSON] , в зв`язку з продовженням навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що її донька є студенткою ДВНЗ "УЖНУ" по спеціальності "Історії та міжнародних відносин" денна ворма навчання. У зв"язку з денною формою навчання, донька не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток, у зв"язку з чим знаходиться на її утриманні . Вона в свою чергу не має можливості одноосібно забезпечити здобуття дитиною освіти, в зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятичотирьохрічного віку, у зв"язку з тим, яка з цих обставин настане першою, а також додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі Ѕ витрат на навчання, згідно договору про платне навчання, до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятичотирьохрічного віку, у зв"язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 11 травня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк скористався, в поданому відзиві просить стягнути з нього аліменти в зв`язку з продовженням навчання у розмірі 800 грн. 00 коп., щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання просить відмовити. Позивачка відповідь на відзив до суду не подала. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2001 року, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як свідчить наявний в матеріалах справи договір про платне навчання №112-18/073б від 16.08.2018 року (а.с.4), донька сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на контрактній основі денної форми у ДВНЗ "УЖНУ" по спеціальності "Історії та міжнародних відносин" на першому курсі., строк дії договору з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 59 040 грн. 00 коп., розмір оплати за навчальний рік становить 14 760 грн. 00 коп.. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця дохід відповідача [PERSON] за 2018 року становить 44 676 грн. 00 коп. (а.с.24). ). Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням того, що донька сторін навчається у ДВНЗ "УЖНУ", у зв`язку з чим потребує матеріальних витрат на навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, а також враховуючи, що у суду не має доказів щодо обмеження відповідача у працездатності, який на даний час має постійне місце праці та заробіток, або наявності інших аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи позовну вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на її користь додаткових витрат на оплату навчання дитини, яка продовжує навчатися, то суд приходить до слідуючого висновку. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (правова позиція Верховного суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15). За таких обставин суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial