Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом до [PERSON] сільської ради Петропавлівського району , в якому зазначає , 22.08.2016 року , вона , [PERSON] була звільнена з посади завідуючої ( 0,5 ставки) та прибиральниці( 0,25 ставки) Озернянського сільського клубу на підставі розпорядження сільського голови № 22-1К від 22.08.2016 року в звязку з припиненням безстрокового трудового договору ст.. 36 п.9 КзпП України. Причиною звільнення вказано : [PERSON] України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-УІІ. Незаконність звільнення полягає у тому , що її було звільнено з порушенням передбаченого законом порядку. А саме , відповідач не звернувся до Виконавчого комітету виборного органу профспілки , членом якої є позивачка , для отримання попередньої згоди на розірвання трудового контракту з позивачем, хоча був повідомлений про членство позивача в [PERSON] районній профспілковій організації працівників культури. Вона всі ці роки , а саме з 3 грудня 2004 року до 22 серпня 2016 року згідно контракту перебувала на вищевказаних посадах законно, що підтверджується рішенням атестаційної комісії від 24.05.2016 року. Після звільнення з роботи відповідач не запропонував позивачу інші можливі вакантні посади з подібною заробітною платою та не намагався владнати даний спір у добровільному порядку. На даний час посада завідуючої сільським клубним закладом та прибиральниці залишається вакантною , оскільки Озернянський сільський клуб не був ліквідований як комунальний заклад та такі посади як завідуючий та прибиральниця залишились згідно штату працівників з відповідними видатками з сільського бюджету на зарплатню та інші види доплат. У звязку з вищевикладеними обставинами вона вважає , що її звільнення було незаконним і тому вона змушена була звернутися до суду. Просить суд: - поновити її- Некрасову [PERSON], і.п.н. [NUMBER], на посаді завідуючої ( 0,5 ставки) та прибиральниці(0,25 ставки) Озернянського сільського клубу [PERSON] сільської ради шляхом зобовязання судом відповідача заключити з нею новий трудовий контракт на термін , передбачений ЗУ «Про культуру» та змін з підстав ЗУ від 28.01.2016 року № 955-УІІ; - стягнути з [PERSON] сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2174.86( дві тисячі сто сімдесят чотири гривні вісімдесят шість копійок); - допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. - Витребувати у відповідача довідку про наявність щомісячних відрахувань з заробітної плати у позивача профспілкових взносів до [PERSON] районної профспілкової організації працівників культури, що підтверджує членство позивача в [PERSON] районній профспілковій організації працівників культури за останній рік роботи за трудовим контрактом; - Відомості ( наявні у відповідача) про кількість населення , проживаючого в [INFO], згідно по господарського обліку; - Довідку про вакансії , для працівників закладів культури , які були на момент звільнення позивача актуальні або інші з подібними розмірами заробітної плати та могли бути запропоновані позивачу [PERSON] сільською радою . В судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задоволити . Представник відповідача позов не визнав . На обгрунтування своєї позиції зазначає , що позивач була звільнена з роботи на підставі ЗУ № 955-УІІ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури " . Де зазначається , що органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим законом зобов"язані розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури . Трудовий договір з позивачем було припинено згідно п. 9 ст. 36 КЗпП України " , тобто на підставах , передбачених іншими законами. Звільнення відбулося без попередньої згоди профспілкової організації на підставі вимог ст. 43КЗпП України. Просить суд в позові відмовити . Представник третьої особи ( голова профспілки працівників культури ) позов не визнав . Своєї думки щодо правомірності чи неправомірності не висловлює . Вважає , що звільнення позивача при вищезазначених обставинах повинно проводитися без попередньої згоди профспілкової організації . Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позові підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обов"язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Судом встановлено , що згідно вкладиша до трудової книжки , серії АА № 0772305 , вбачається , що [PERSON] 03.12.2014 р. була прийнята на посаду завідуючої Озернянським сільським клубом , 0.5 ст. та прибиральниці клубу , о.25 ст. ( розпорядження сільського голови [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 46-к від 03.12.04 р. ) . В цьому ж документі є другий запис від 22.08.2016 р. де зазначається , що [PERSON] звільнена в зв"язку із припиненням безстрокового трудового договору ст. 36 п.9 КЗпП ( підстави , передбачені іншими законами ) . Аналогічно йдеться і у Розпорядженні сільського голови [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 22-1к від 22.08.2016 р. В даному документі зазначається : " Звільнити з 22.08.2016 р. [PERSON] . Озернянський сільський будинок культури , завідувач 0.5 ст. , прибиральник -0.25 ст. в зв"язку із припиненням безстрокового трудового договору . ст. 36 п.9 КЗпП України. Компенсація за 2 календарні дні щорічної відпустки. ". В трудовому контракті від 03.12.2004 р. зазначається , що [PERSON] сільська рада ( Роботодавець ) в особі сільського голови [PERSON] сільської ради [PERSON] , який дії на підставі ЗУ " Про місцеве самоврядування в Україні " та гр-ка [PERSON] уклали цей контракт . Даний контракт є строковим трудовим договором . Також в даному документі обумовлюються всі інші права та обов"язки сторін . Пунктом 12 Контракту зазначається , термін дії контракту з моменту його підписання до "03 грудня 2005 р. ". В Атестаційному листі від 24.05.2016 р. зазначається , що [PERSON] , [INFO] , має базову вищу освіту , Дніпропетровський радгосп технікум , 1997 р. , спеціальність за освітою - зоотехнік , загальний трудовий стаж - 30 років , посада на момент атестації - завідуюча , відповідає займаній посаді або виконуваній роботі . На підтвердження правомірності звільненні позивача відповідач надав суду наступні документи : 1. [PERSON] РДА Дніпропетровської області № 213 від 24.05.2016 р. , в якому повідомляється ( звертають увагу сільським головам ) : а). Відповідно до ЗУ № 955-УІІІ від 28.01.2016 р. " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури ( дала [PERSON] № 955-УІІІ ) , органи управління державних та комунальних закладів культури до 24.08.2016 р. зобов"язані розірвати трудові відносини з керівниками державних та комунальних закладів культури ( директорами Будинків культури , завідуючими клубів та бібліотек ) та укласти з ними контракт терміном на 5 років. б).У територіальних громадах з населенням вище п"яти тисяч жителів призначення керівників закладів культури відбувається за результатами конкурсу . в). Запровадження контрактної форми трудового договору рекомендовано провести відповідно ст. 21 ЗУ " Про культуру " в редакції Закону від 25.02.2016 р. г). Слід мати на увазі , що згідно ст. 49 КЗпП , працівник має бути попередженим за підписом про майбутнє вивільнення відповідним наказом чи розпорядженням за 2 місяці до звільнення , та що вивільнення працівника відбувається відповідно пункту 9 ст. 36 КЗпП України . д). Порядок проведення конкурсу та вимоги до кандидатів на посади керівників визначаються ЗУ " Про культуру ". є). Якщо особа не відповідає чинним вимогам , а іншої кандидатури немає , то єдиний кандидат призначається виконуючим обов"язки , ( за контрактом ) . 2. На виконання вищезазначеного листа , відповідач 31.05.2016 р. видав розпорядження № 12-к " Про попередження про припинення трудових відносин такого змісту : " Відповідно до п.п.10,п.4 ст. 42 ЗУ " Про місцеве самоврядування в Україні " на виконання ЗУ № 955 -УІІ від 28.01.2016 р.... вважаю за необхідне : 1. Персонально попередити керівників комунальних закладів культури ( будинків культури , клубу , бібліотеки ) про припинення трудових відносин з 01.08.2016 р. 2. Контроль за виконанням даного розпорядження залишаю за собою " . 3. В свою чергу , враховуючи вищезазначене розпорядження , відповідач 01.06.2016 р. за вих. № 10/184 звернувся до [PERSON] ( позивача по справі ) з листом , в якому зазначає наступне : " [PERSON]! Повідомляємо Вам про те , що 24.02.2016 р. вступив в дію [PERSON] України № 955-УІІІ від 28.01.2016 р. , згідно якого керівники державних та комунальних закладів культури ( будинків культури , клубів та бібліотек ) призначаються на посаду шляхом укладення з ними контрактів на п"ять років . На виконання даного закону , згідно ст. 49,103 КЗпП повідомляємо Вам про те , що через два місяці з вами буде розірвано трудові стосунки " . 4. Позивач , отримавши вищезазначене письмове попередження 22.08.2016 р. звернулася до відповідача з заявою такого змісту ( мовою оригіналу ) : " Прошу припинити трудовой договор на виконання Закону України " Про внесення змін до деяких заонодавчих актів України щодо запровадження контрактної роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури " від 29 січня 2016 р. № 955-УІІ " . 5. 02.08.2016 р. [PERSON] РДА Дніпропетровської області за вих. № 323 сільським головам повторно було направлено лист- наголошення , який за змістом є аналогічним до листа № 213 від 24.05.2016 р. 6. 25.08.2016 р. за вих. № 351 [PERSON] РДА Дніпропетровської області вкотре направила сільським головам лист-нагадування , про те , що органи управління державних та комунальних закладів культури до 24.08.2016 р. зобов"язані розірвати трудові відносини з керівниками державних та комунальних закладів культури ( директорами Будинків культури , завідуючими клубів та бібліотек ) та укласти з ними контакт терміном на 5 років. Повідомляється , що особа , яка не відповідає чинним вимогам статті , а іншої кандидатури немає , то єдиний кандидат призначається виконуючим обов"язки . Суд не приймає до уваги доводи та правове обгрунтування відповідача щодо законності звільнення позивача , в силу наступного . Законом України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 10, ст.103) були внесені зміни до ч. 1 ст. 36 КЗпП , а саме доповнено пункт 9 , такого змісту: підстави, передбачені іншими законами". Як зазначалося вище відповідач звільнив позивача дійсно на підставі п. 9 ст. 36 КЗпП України , тобто з підстав передбачених іншим законом . У Законі України " Про культуру " (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 24, ст. 168; 2013 р., № 15, ст. 98, № 23, ст. 218; 2014 р., № 5, ст. 62, № 20-21, ст. 745; 2015 р., № 6, ст. 40; із змінами, внесеними Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII): 1) текст ст. 21 викладено в такій редакції: "1. Керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на пять років за результатами конкурсу. В загальних положеннях ч. 1 ст. ЗУ " Про культуру " є визначення терміну - - пункт 18) працівник культури (працівник у сфері культури) - професійний творчий працівник або працівник закладу культури чи інша фізична особа, яка провадить діяльність у сфері культури; У прикінцевих положеннях ЗУ № 955 VІІІ від 28.01.2016 р. " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 10, ст.103) зазначається наступе : 1. [PERSON] набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. 2. Набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. Відповідач надав суду довідку - Список сільських населених пунктів [PERSON] сільської ради Петропавлівського району станом на 01.01.2016 р. ( вих. № 336-1 від 10.10.2016 р. ) де зазначається , що чисельність наявного населення на території сільської ради становить 690 ( шістьсот дев"яносто ) осіб. Крім того , в даних прикінцевих положеннях зазначається наступне : - органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобовязані розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом. 4. Керівники державних та комунальних закладів культури, з якими на момент набрання чинності цим Законом укладено контракт, працюють на посаді до закінчення строку дії контракту. Такі керівники зобовязані подати до органу управління проект програми розвитку закладу культури на строк дії контракту протягом одного місяця з дня набрання чинності цим Законом. 5. Конкурсна процедура може не застосовуватися для призначення керівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. Таким чином , приймаючи до уваги вищезазначене , суд вважає , що відповідач допустив невірне , суб"єктивне тлумачення вищезазначених правових норм та звільнив позивача з порушенням діючого КЗпП України . На думку суду , відповідач мав змогу і повинен був спочатку припинити трудовий договір з позивачем , а потім провести конкурс і в залежності від результатів даного заходу прийняти рішення згідно діючого законодавства. Крім того , звільнення позивача було проведено без врахування кількості населення , яке проживає на території сільської ради. Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що звільнення позивачки з роботи на підставі п.9 ст. 36 КЗпП України проведено відповідачем без дотримання вимог трудового законодавства, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ? Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відтак, для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача слід застосувати норми Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Позивач в своїй позовній заяві дану вимогу належним чином обгрунтував та надав суду свій розрахунок та зазначив загальну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 2174.86 грн. Відповідач з цього приводу ніяких заперечень не надав та не обгрунтував. Отже дана вимога також підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати , від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved