Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [PERSON], 25 грудня 2014 року, залишилося як спадкове майно квартира по вул. Б.Хмельницького, 90/2 в м. Рахів Закарпатської області. Дану квартиру [PERSON] було придбано у власність від представника Рахівської картонної фабрики [PERSON] згідно договору купівлі - продажу квартири №4654 від 22 грудня 1992 року. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріуом Рахівської державної нотаріальної контори [PERSON] Однак, з невідомих причин вказаний договір купівлі-продажу не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації згідно установленого законом порядку на той час. 13 травня 2015 року у встановлені законом строки для звернення про прийняття спадщини, до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини звернулася вона, [PERSON] валентинівна. На підставі її заяви Рахівською ДНК було відкрито спадкову справу №57437589 щодо спадкодавця [PERSON]. Цього ж дня, до Рахівської ДНК звернулися чоловік покійної [PERSON] та донька [PERSON] із заявами щодо відмови від прийняття спадщини в її користь, яка фактивно проживала із покійною [PERSON] однією сім"єю до моменту її смерті, та являлася внучкою покійної. 14 вересня 2015 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON], як спадкоємець за законом звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії було відмовлено через відсутність правостановлюючих документів на спадкове майно. На сьогоднішній день юридична недбалість під час оформлення договору купівлі-продажу квартири №4654 від 22.12.1992 року унеможливлює отримати свідоцтво на спадщину за законом. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, загальною площею 49,67 кв.м., що розташована [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Міський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. В.о. начальник управління [PERSON] надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча Нотконторою [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її присутності та підтримання позовних вимог. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється онукою спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1265 ЦК України спадкоємцем п"ятої черги спадкування за законом. 25 грудня 2014 року [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис №184 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №182561 від 26 грудня 2014 року. Онуки та правнуки є спадкоємцями за законом відповідно п"ятої черги і закликаються до спадкування, коли спадкоємці за законом попередніх черг, включаючи їхніх батька, матір, бабу, діда відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли її або усунені від спадкування. Так, встановлено, що спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті [PERSON], є її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON]. [PERSON] вони відмовилися від прийняття спадщини на користь онуки спадкодавця, тобто [PERSON]. Підтвердженням чого є заяви про відмову від прийняття спадщини, подані в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, після відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом судом не встановлено. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється квартира [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. [PERSON] власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції). \~ Згідно договору купівлі-продажу №4654 від 22 грудня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] квартира [ADDRESS] належала [PERSON]. Однак вкзаний договір не був зареєстрований в ораганх БТІ. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41439035 від 9 вересня 2015 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних [PERSON] зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41439035 від 9 вересня 2015 року та [PERSON] зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41439017 від 9 вересня 2015 року, ніхто, окрім позивачки, до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відсутні заповіти/ спадкові договори з приводу спадкового майна. \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані \~ і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved