Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

25.08.2015 року Житлово - будівельний кооператив "Восток-34» (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що ЖБК "Восток-34" згідно ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2015 року по справі № 211/6570/14-ц скасовано судовий наказ від 16.10.2014 року. Відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS]. Вони є споживачами житлово-комунальних послуг, що надаються ЖБК «Восток-34» на підставі відкритого особового рахунку № 7. ЖБК «Восток-34» житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавали своєчасно та в повному обсязі. Претензій з боку відповідачів щодо якісних або кількісних характеристик наданих житлово-комунальних послуг на адресу позивача не надходило. Відповідно до існуючого порядку розрахунків за спожиті усіма мешканцями багатоповерхового будинку комунальні послуги та на підставі укладених договорів між організаціями, що здійснюють надання комунальних послуг будинку №23, Позивач сплачує щомісячно нараховані суми за спожиті усіма мешканцями будинку послуги, крім електроенергії, сплата якої здійснюється мешканцями в індивідуальному порядку. Відповідачі від зобов'язань члена ЖБК "Восток-34» по сплаті нарахованих сум за спожиті комунальні послуги та опалення ухиляються. Станом на 15.06.2015 рік заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 7\~613,63 гривень. На неодноразові звернення та пропозиції адміністрації ЖБК «Восток-34» проводити оплату поточних нарахувань за отримані житлово-комунальні послуги продовжують користуватись. Просять суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7\~613,63 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 гривень. В судове засідання сторони повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав, просив суд врахувати, що станом на 24.12.2015 року заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 6929,71 гривень. Відповідач [PERSON]З надала заяву про розгляд справи за її відсутності проти позовних вимог заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 12.10.2015 рок на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON], в яких вони проти позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивач не є виконавцем послуг, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг. Діяльність ЖБК «Восток-34», як не господарюючого субєкта, спрямована на сприяння мешканцям будинку в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг. [PERSON], як власник квартири, згідно статуту кооперативу, несе обовязок у відповідній частці покривати витрати кооперативу на закупку послуг у виробників та виконавців цих послуг ( теплопостачання, електроенергія, газ, експлуатація та ремонт будинку, утриманні прибудинкової території). У позовних вимогах заявлених позивачем зазначено «як сплата поточних нарахувань за отримані житлово-комунальні послуги», тобто щомісячними платежами, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Просили застосувати строк позовної давності. Крім того, предметом позову позивач зазначає заборгованість з оплати вартості житлово-комунальних послуг. Проте, в розрахунку суми позову надає інформацію про те, що в розрахунок включено суму 5\~675,37 гривень, що являє собою заборгованість згідно акту невідомого звіряння. Крім того, позивач нарахував відповідачам збитки по судах пропорційно боргам квартири № 7 в сумі 877,76 гривень, а також збільшену суму боргу за 2013-2015 роки, станом на 15.06.2015 рік в сумі 1060,50 гривень. Правових підстав для заявлення вимог у цій частині позивач не наводить, окрема позовна вимога відносно вказаних сум відсутня, обставини, якими обґрунтовуються вимоги в частині стягнення зазначених сум позивачем в позові не наводиться. Також відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу від 24.12.1998 року відповідач [PERSON] придбала квартиру № 7, що розташована в будинку № 23 по вулиці Лісового в м. Кривому Розі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] ( а.с. 5 довідка). Будинок знаходиться на обслуговуванні позивача. Діяльність ЖБК "Восток- 34", як господарюючого субєкта, спрямована на сприяння мешканцям будинку в отриманні житлово-комунальних та інших послуг, створеня і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі субєктів господарювання, що є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих субєктів та відповідає статті 3 Господарського кодексу України ( а.с. 9-11 копія статуту). Сплата відповідачами не повному обсязі вартості отриманих житлово-комунальних послуг призвела до виникнення в них заборгованості, що в свою чергу призвело до збільшення заборгованості ЖБК "Восток- 34", перед комунальними службами міста з яким останні перебувають у договірних відносинах. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші). Відповідно до\~вимог ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконали, в результаті чого, відповідно до бухгалтерського розрахунку утворилась заборгованість перед позивачем, за період з січня 1999 року по 24.12.2015 року, що становить 6\~929 грн. 71 коп ( а.с. 45-47). Відповідно до\~ ст. 149 ЖК України, права та обов'язки членів житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування та підстави припинення користування жилим приміщенням визначаються статутом кооперативу. Положеннями статуту ЖБК "Восток-34» передбачений обов'язок членів кооперативу своєчасно вносити платежі в покриття витрат кооперативу на експлуатацію і ремонт жилого будинку та утримання при домової території, внесків до спеціальних фондів та оплату за комунальні послуги. Житлова квартира [ADDRESS], вказаний будинок знаходиться у власності ЖБК "Восток-34», яке в свою чергу перебуває в договірних відносинах із комунальними підприємствами, які надають житлово-комунальні послуги, необхідні для нормального функціонування житлового будинку та його утримання в належному технічному стані, а також для задоволення потреб всіх мешканців будинку, в тому числі і відповідачів по справі. Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті комунальні послуги та опалення за період станом на 15.06.2015 року, позовні вимоги не змінювалися та не уточнювалися позивачем. Згідно розрахунку заборгованості за спожиті комунальні-послуги в квартирі [ADDRESS], яка розрахована позивачем з січня 1999 року станом на 15.06.2015 рік складає 7\~613,63 гривень ( а.с. 6, а.с. 45-47, 54 розрахунки). Відповідачами [PERSON] та [PERSON], які заперечували проти розміру заборгованості в наданих до суду письмових запереченнях, не надано свого розрахунку заборгованості, яка на їх думку має бути стягнута, підтверджень необґрунтованості проведених позивачем розрахунків з посиланням на докази, суду не надано, в звязку з чим в цій частині заперечення відповідачів не можуть бути прийняті судом. В той же час, відповідно до\~положень ст. ст. 256, 257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В своїх запереченнях позивачу просили суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Суд вважає, що заборгованість повинна бути стягнута з відповідачів в межах строку позовної давності, так як відповідачі звернулися до суду з заявою про застосування строку позовної давності до винесення судом рішення по справі, при цьому суд враховує, що в жовтні 2014 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2015 року судовий наказ від 16.10.2014 року про стягнення заборгованості у розмірі 6\~596,32 гривень, скасований за заявою відповідача (а.с. 6 копія ухвали про скасування судового наказу). Зважаючи на викладені обставини, виходячи з меж позовних вимог, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за період з жовтня 2011 року до 15.06.2015 року. Виходячи з наданих позивачів розрахунку сума заборгованості за період з жовтня 2011 року по червень 2016 року з урахуванням часткової сплати комунальних послуг складає 2726 гривень 48 копійок, з яких: з жовтня 2011 року по грудень 2011 року - 373 гривні 55 копійок; з січня 2012 року по грудень 2012 року 590 гривень 68 копійок, з січня 2013 по травень 2013 року 146 гривень 19 копійок, з червня 2013 року по травень 2015 року включно (7613,63 грн 5997,57 грн = 1616 гривень 06 копійки) . Тому суд, діючи в межах позовних вимог, щодо періоду стягнення заборгованості, застосовуючи строки позовної давності до вимог позивача за період з січня 1999 року по вересень 2011 року включно, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 2726 гривень 48 копійок. При цьому суд не приймає до уваги письмові пояснення позивача, з приводу того, що строк позовної давності відповідачами було перервано, вчиненням дій, що свідчать про визнання ними заборгованості, оскільки суду не надано належних доказів того, що відповідачами дійсно були вчинені дії щодо визнання ними заборгованості за комунальні послуги. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.2 ч.2 ст.79 ЦПК до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Крім того, Законом України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-УІ від 20.12.2011 року \~визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. Крім того, згідно договору про надання юридичних послуг № 38 від 23.06.2015 року, адвокат [PERSON], діючий на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2784 від 14.01.2014 року зобов'язався надати правову допомогу Житлово-будівельному кооперативу «Восток-34» в особі голови [PERSON], а вона в свою чергу здійснити оплату його послуг. Як слідує з акту від 23.06.2015 року складеного за договором, адвокатом [PERSON], передбачені пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги від 23.06.2015 року № 38 послуги, надані в повному обсязі та в строки встановлені замовником. При цьому виходячи з того, що позивач просить суд стягнути з відповідача 400,00 гривень витрат понесених на правову допомогу та наданої ним в підтвердження, саме цієї суми витрат, платіжне дорученням № 81 від 23.06.2015 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у рівних частинах з кожного на користь позивача саме цю суму витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial