Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 58 729 гривень 78 коп., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON], [INFO] перебував на обліку в управлінні з 26.01. 1995 року та отримував соціальну пенсію по інвалідності, особовий рахунок № 850059. Згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва від 30.08. 2013 року пенсія припинена. Соціальна пенсія припинена у зв»язку з тим, що відповідач одночасно отримував соціальну пенсію по інвалідності і одночасно являвся приватним підприємцем. Вирахувана сума переплати склала 58 729 гривень 78 коп., згідно довідки виплатного центру від 20.09. 2013 року № 1192, заборгованість утворилась за період з 01.05. 2003 року по 31.08. 2013 року у зв»язку з працевлаштуванням, що суперечить Закону України « Про пенсійне забезпечення» та просить стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою у [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва , юридична адреса: м. Київ- 02091, вул. Вербицького, 9, код ЄДРПОУ 26087926 суму боргу у розмірі 58 729 ( п"ятьдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев"ять) гривень 78 коп. В судовому засіданні представник позивача Литвин І.Ю., яка діє на підставі довіреності № 51/08 від 06.01. 2014 року ( а.с. 14) позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства Разом з тим, відповідачу у встановленому порядку направлялись судові повістки про виклик в судове засідання, однак всі вони повернулись за терміном зберігання та за неможливістю вручення судової повістки. За приписами п.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також, відповідно до ч.2 п.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається : фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстроваеною у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином ( ч.3 п. 5 ст. 74 ЦПК України). Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] з 26.06. 1995 року перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та отримував соціальну пенсію по інвалідності за загальним зхворюванням, особовий рахунок № 850059 ( а.с.10). Згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва від 30.08. 2013 року пенсія припинена ( а.с.7). Соціальна пенсія припинена у зв»язку з тим, що відповідач одночасно отримував соціальну пенсію по інвалідності і одночасно з травня 2003 року являвся приватним підприємцем в ВАТ Житомирського заводу хімічного волокна підприємство з 100% іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю « Глаксосмітклайн Хелскер Юкрейн ТОВ» ( а.с. 8). Згідно вимог ст. 326 ч.1-3 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від іменті та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб»єктами. Відповідно до вимог ст. 1213 ч.1 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У відповідності ч.1-2 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: - заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із преамбулою Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування призначеного перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Згідно із ст. 1 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї у випадках, визначених цим законом. Виходячи зі змісту ст. 1215 ЦК України відповідач безпідставно отримував соціальну пенсію по інвалідності і одночасно являвся приватним підприємцем, виплата пенсії здійснена безпідставно, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.05. 2003 року по 31.08. 2013 року у розмірі 58 729 ( п"ятьдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев"ять) гривень 78 коп, згідно довідки № 1192 від 20.09. 2013 року Виплатного центру 9 а.с.3) Виплата пенсії проведена позивачем добровільно, проте за наявності недобросовісності з боку відповідача, оскільки останній вчасно не повідомив Управлінню про працевлаштування як приватного підприємця, а відтак управління не мало права припиняти виплату соціальну пенсію по інвалідності. З цього приводу відповідачу неоднарозово надсилались листи від 25.09. 2013 року за № 381 ; 11.11.2013 року за № 498 та 15.11. 2013 року , його запрошували до Управління для вирішення питання щодо погашення заборгованості ( переплати), в сумі 58 729 гривень 78 коп., але до цього часу відповідач не бажав відшкодовувати завдану управлінню матеріальну шкоду, в зв»язку з чим позивач змушений звернутися до суду ( а.с. 4-6). Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому є всі підстави для стягнення суми переплати по пенсії у розмірі 58 729 ( п"ятьдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев"ять) гривень 78 коп. на користь позивача. Крім того відповідач повинен сплатити судовий збір в дохід держави виходячи з розміру задоволених вимог позивача. у розмірі 587 ( п"ятьсот вісімдесят сім) гривень 30 коп. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved