Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство " Банк Золоті Ворота " звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 1447,84 грн. заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і суду пояснив , що згідно договору про надання споживчого кредиту № 38 від 23 вересня 2008 року, укладеного між ПАТ "Банк Золоті Ворота" та відповідачем [PERSON], відповідачу надано кредит в сумі 2700, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % річних у період з 23.09.2008 року по 22.09.2010 року; 29 % річних з 20.09.2010 року, із кінцевим строком повернення кредиту 22.09.2010 року. За умовами кредитного договору, зокрема п. 3.2.1. відповідач [PERSON] зобов"язується здійснювати погашення кредиту та сплати процентів в повному обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно із п. 2.2. Кредитного договору, за користування кредитом позивач нараховує проценти, а відповідач з 1 до 25 числа (включно) кожного поточного місяця (включаючи місяць надання кредиту, якщо кредит було надано до 20 числа включно), а також на день закінчення строку дії договору, сплачує проценти банку за період з 21 числа попереднього місяця (у місяці надання кредиту - з дня фактичного надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день, що передує дню повного погашення кредиту). Відповідач [PERSON] прострочила повернення чергової частини позики та сплату процентів 26.03.2009 року. У зв"язку із простроченням сплати чергової частини кредиту та відсотків за користування ним, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.11.2011 року стягнено з відповідача за період з 27.04.2009 року по 10.08.2011 року в розмірі 3444,77 грн. , а саме: кредит - 2006,17 грн. , проценти - 781,79 грн. ., пеня - 656 ,81грн. Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов"язань за ним. У результаті порушення умов кредитного договору, за відповідачем [PERSON] за період з 11.08.2011 року по 17.03.2014 року обліковується заборгованість в розмірі 1447,85 грн. ., а саме: проценти - 857,55 грн. , пеня - 590,29 грн. Пунктом 4.1.1. кредитного договору визначено, що у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п.1.1 договору, та/або строків сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. Оскільки пунктом 5.9. кредитного договору, у відповідності до ст. 258 ЦК України, встановлено збільшену позовну давність щодо неустойки, то нарахована пеня підлягає стягненню у повному обсязі. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] . в користь банку заборгованість на загальну суму 1447,84 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Відповідач в судове засідання не з*явилася з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлена вчасно, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено ,що 23.09.2008 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту в сумі 2700 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % з кінцевим терміном повернення кредиту 22.09.2010 року. Згідно п.п.2.3 укладеного сторонами кредитного договору передбачено ,що за користування кредитом після закінчення строку на який було надано кредит проценти сплачуються в розмірі 29%. . Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банк виконав умови договору надавши відповідачу кредит в розмірі 2700 грн. Відповідач порушила вимоги умов договору, не сплачуючи вчасно заборгованість по кредитному договору. У зв"язку із простроченням сплати чергової частини кредиту та відсотків за користування ним, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.11.2011 року стягнено з відповідача заборгованість за кредитним договором за період з 27.04.2009 року по 10.08.2011 року в розмірі 3444,77 грн. , а саме: кредит - 2006,17 грн. , проценти - 781,79 грн. , пеня - 656 ,81 грн. Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов"язань за ним. Ст.ст. 610,611, 623,651 ЦК України передбачено ,що у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків ,сплата неустойки. Пунктом 4.1.1. кредитного договору визначено, що у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п.1.1 договору, та/або строків сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У результаті порушення умов кредитного договору, за відповідачем [PERSON] за період з 11.08.2011 року по 17.03.2014 року згідно розрахунку утворилася заборгованість в розмірі 1447,84 грн. , а саме: проценти за користування кредитними коштами - 857,55 грн. ., пеня - 590,29 грн . За загальним правилом,що випливає із Цивільного кодексу України,період,за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов*язання не обмежується. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік Суд вважає,що збільшена сторонами згідно п. 5.9. кредитного договору до трьох років позовна давність по вимогам про стягнення неустойки у виді пені суперечить вимогам цивільного законодавства, а саме ст. 258 ЦК України , а тому в даному випадку судом слід застосувати позовну давність в один рік. В судовому засіданні встановлено,що позивач звернувся в суд з позовом 29.04.2014 року , за період з 29.04.2013 року по 29.04.2014 року згідно розрахунку пеня не нараховувалася , а тому не підлягає стягненню. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення в сумі 857,55 грн. У відповідності із ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн.,пов*зані із сплатою судового збору. На підставі ст.526, 527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved