Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійнихвимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті спадкодавців [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Спадкоєицями першої черги спадкування за законом пеісля смерті спадкодавця [PERSON] являються діти спадкодавця - дочка [PERSON] та [PERSON], які подали заяви про відмову від спадщини на її , [PERSON] користь. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона як спадкоємець за законом звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих докумениів на спадкове майно. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Її представником [PERSON] подано заяву про розгляд срави за його й позивачки відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. З)авідувач сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Петращук Іє.В. надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог- Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча Рахівською держнотконторою Пріц О.І. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом в силу ст. 1264 ЦК України, як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON], однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини, що стверджено довідкою Середньоводянської сільської ради Рахівського райну Закарпатської області №598 від 26 квітня 2016 року, та фотосвітлинами. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №19 та виконкомом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ввд 15 березня 2012 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS], фактично успадкований нею в силу вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої ФОП [PERSON] спадковий будинок побудований у 1971 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №113 від 10 березня 2015 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №598 від 26 квітня 2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40016613 від 30.03.2015 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Натомість спадкоємцями першої черги спадкування за законом [PERSON] та [PERSON] подано заяви про відмову від прийняття спадщини в користь [PERSON]. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved