Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , після смерті якої позивачам відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000 га, кадастровий номер 3221983900:03:003:0138, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. Згідно наказу ГУ Держземагенства у Київській області № 10-10776/15-14-сг від 26.11.2014 року було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » та надано у власність вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до розробленого ТОВ «Тандем Експерт» проекту землеустрою, відділом у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Згурівському районі проведена державна реєстрація земельної ділянки, що підтверджується відповідним витягом з ДЗК. За життя [PERSON] право власності на земельну ділянку не зареєструвала. Позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку в досудовому порядку, у зв"язку із відстністю доказів належності земельної ділянки на праві власності померлій [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, представник позивачів просить суд визнати за кожним з позивачів в порядку спадкування право власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Костенко О.М. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач Малоберезанська сільська рада позовні вимоги визнала повністю. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачами. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] згідно наказу ГУ Держземагенства у Київській області № 10-10776/15-14-сг від 26.11.2014 року, яким затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000 га, кадастровий номер 3221983900:03:003:0138, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. Відомості про земельну ділянку внесені до ДЗК, що встановлено з копії наказу (а.с.14), копії витягу з ДЗК про земельну ділянку (а.с.12-16). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Право власності на земельну ділянку [PERSON] не зареєструвала. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачам [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцям за заповітом, відкрилась спадщина в рівних долях на весь її склад, зокрема і на вищевказану земельну ділянку. Позивачі спадщину у встановленому законом порядку прийняли, шляхом подачі у встановлений законом строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини. Спадкоємець, який мав право на обов"язкову частку в спадщині - третя особа [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився. Інші спадкоємці відсутні (копія свідоцтва про смерть - а.с.10, копія заповіту - а.с.11, копія спадкової справи № 7/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] - а.с.43-88). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивачам було відмовлено приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу Ківало І.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів (нотаріальні відмови - а.с.21,22). Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000 га, кадастровий номер 3221983900:03:003:0138, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. Право власності на земельну ділянку [PERSON] не зареєструвала. Спірна земельна ділянка входять до складу спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлої за заповітом, частки їх у спадщині є рівними, позивачі прийняли спадщину та їх спадкові права ніким не оспорюються. Третя особа [PERSON] , як спадкоємець, який мав право на обов`язкову частку в спадщині, від частки у спадщині відмовився, інші спадкоємці відсутні. Встановлений законом строк для прийняття спадщин, а відповідно і строк для відкликання заяви про відмову від спадщини, закінчився. Через неотримання за життя [PERSON] правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, а тому їх порушені права підлягають судовому захисту. Суд вважає за необхідне, визнати за кожним з позивачів [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000 га, кадастровий номер 3221983900:03:003:0138, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. Враховуючи клопотання позивачів, суд не застосовує до відповідача Малоберезанської сільської ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачами судові витрати залишає за ними. На підставі ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету по 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі 384,20 грн, кожному.

Outcome: approved