Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 07 червня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, судом призначений розгляд справи по суті. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 21 грудня 2017 року йому стало відомо про те, що 11 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис (реєстровий номер № 6292) про стягнення з нього, [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н. від 17 грудня 2007 року в сумі 32\~442,32 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1\~700,00 грн., а всього - 34\~142,32 грн. Позивач [PERSON] зазначив, що вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконання, з наступного. Дійсно, 17 грудня 2007 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і ним, [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав йому кредит в сумі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. В той же час, виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Так, заборгованість не є безспірною, крім того Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що надають право на вчинення нотаріального напису. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 листопада 2015 року, реєстровий номер № 6292, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з нього, [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н. від 17 грудня 2007 року в сумі 32\~442,32 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1\~700,00 грн., а всього - 34\~142,32 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу без його участі, надав відзив на позов, в якому вимоги позивача не визнав, посилався на те, що, що виконавчий напис вчинено у відповідності до діючого законодавства, просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, надала суду письмові пояснення, в якому зазначила, що позов не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено у відповідності до діючого законодавства. Дослідивши надані учасниками справи докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис (реєстровий номер № 6292) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н. від 17 грудня 2007 року в сумі 32\~442,32 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1\~700,00 грн., а всього - 34\~142,32 грн. Встановлено, що позивач [PERSON] обзнайомився з оскаржуваним виконавчим написом 21.12.2017 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП № 50205501, яке відкрите на підставі виконавчого напису, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У відповідності до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону «Про нотаріат», ч. 6 ст. 20 Закону України заставу», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на ставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пункт 3.2. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачає, що: безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 3.5. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. У п. 7.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що у справах нотаріуса залишається копії документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника, примірник виконавчого напису. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (надалі Перелік) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку конкретизовано, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідивши нотаріальний напис нотаріуса, нотаріальну справу щодо посвідчення нотаріального напису, яка надана приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], суд приходить до висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 17 грудня 2007 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав йому кредит в сумі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. Факт укладення договору підтверджується заявою позичальника [PERSON] від 17 грудня 2007 р., в заяві [PERSON] зазначено, що він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитний договір між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] складається: з заяви [PERSON] про надання кредитних коштів, "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою", "Тарифів Банку", що у відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України свідчить про укладення між сторонами договору приєднання. На вимогу суду, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] була надана завірена копія нотаріальної справи щодо посвідчення нотаріального напису, який оскаржуються. Так, стягувачем - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» нотаріусу були надані: заява про вчинення нотаріального напису; розрахунок заборгованості за кредитним договором; письмова вимога на адресу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором; анкета-заява [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис тільки на підставі заяви [PERSON], яка нотаріусом ідентифікована як кредитний договір, в той же час, Банком не надано нотаріусу засвідчених належним чином "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою", "Тарифів Банку" Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», які були чинним станом на дату укладення кредитного договору 17.12.2007 року. Таким чином, нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності всіх необхідних документів, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, а саме без всіх документів, які становлять між сторонами кредитний договір. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що нотаріальний напис вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, в звязку з чим, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору) в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved