Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 14 жовтня 2013 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушила умови договору та станом на 25 грудня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 19903 грн 73 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1831 грн 18 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 968 грн 44 коп, із заборгованості за пенею в сумі 15860 грн 12 коп, а також штрафів у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 923 грн 99 коп (процентна складова). А тому, позивач просить стягнути з відповідача 19903 грн 73 коп заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 1762 грн 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та проти винесення по справі заочного рішення не заперечив, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Проаналізувавши матеріали справи в їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 14 жовтня 2013 року, згідно з якою отримала від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 2100 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором (а.с.11-24). Однак, відповідач [PERSON] порушила умови договору та станом на 25 грудня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 19903 грн 73 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1831 грн 18 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 968 грн 44 коп, із заборгованості за пенею в сумі 15860 грн 12 коп, а також штрафів у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 923 грн 99 коп (процентна складова) (а.с.6,7). Зазначені обставини ніким не спростовані, підтверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." Згідно із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України - "Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)". Відповідно до з ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положення ст.81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов'язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачем, згідно з платіжним дорученням понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved