Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про захист прав споживача, стягнення коштів за депозитом та стягнення процентів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.12.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 63 в м. Володимир-Волинський було оформлено Договір № 300131/152439/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США. Відповідно до даного Договору ним було внесено на депозитний рахунок № 2630.7.153646.020 в банк відповідача грошові кошти в іноземній валюті в сумі 6447,63 доларів США на строки з 22.12.2014 року по 22.03.2015 року. Після закінчення строку, визначеного договором, вклад повертається вкладникові в порядку та на умовах, визначених основними умовами. Проте, після закінчення строку вкладу, на його письмові вимоги кошти відповідачем повернуто не було. Вважає, що між ним та Банком виникли відносини як між споживачем послуг та надавачем послуг, тобто вони регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Враховуючи те, що банк не виконав зобовязань по поверненню коштів у строки та у порядку, визначеними договорами про банківський строковий вклад (депозит), просить стягнути належну йому суму, тобто 1967,03 доларів США, проценти за місяць в сумі (1967,03 х 10% :12) = 16,39 доларів США, а також витрати, понесені ним на правову допомогу. В судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання для участі в розгляді справи повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечує. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України угодами ' договорами) між клієнтом та банком. За ч.І ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором. А згідно вимог ч.І ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконання робіт і надання послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Враховуючи наведене, відносини, що виникають між вкладником (споживачем послуг) та Банком (надавачем послуг) також регулюється Законом України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 22.12.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 63 в м. Володимир-Волинський було оформлено Договір № 300131/152439/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США. Відповідно до даного Договору ним було внесено на депозитний рахунок № 2630.7.153646.020 в банк відповідача грошові кошти в іноземній валюті в сумі 6447,63 доларів США на строки з 22.12.2014 року по 22.03.2015 року. Згідно п. 2.4 Договору, повернення суми вкладу клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного зі строків, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 договору, якщо день вкладу припадає на неробочий день, то його повернення проводиться Банком на наступний перший робочий день. Часткове отримання суми вкладу у день закінчення кожного зі строків, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 договору, не проводиться. У п. 2.9 зазначено, що після закінчення будь-якого зі строків, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 договору, або настання інших обставин, визначених чинним законодавством або цим договором, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою, в тому числі у випадку повернення суми вкладу, що не перевищує 6000 доларів США - не пізніше дати закінчення того строку із числа, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 договору, після закінчення якого Клієнт письмово вимагає повернення вкладу. Відповідно до ст. 536 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з копії заяви позивача [PERSON] від 23.02.2015 року, яка подана ним на ім"я начальника Володимир-Волинського відділення № 63 АТ "Банк "Фінанси та кредит", він вимагав повернути йому кошти в сумі 1967,03 доларів США згідно договору 300131/1352439/07-14 від 22.12.2014 року про банківський строковий вклад (депозит). Однак зазначені кошти відповідачем йому не повернуті, чим порушено право позивача щодо повернення вкладу за депозитним договором після закінчення строку його дії в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, право на мирне володіння майном. А тому, депозитний вклад в сумі 1967,03 доларів США підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача у його користь процентів за місяць, що передбачено п. 2.9 договору, у розмірі (1967,03 х 10% :12) = 16,39 доларів США Щодо вимоги про стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, то суд відмовляє у її задоволенні, оскільки позивачем не було представлено оригіналу квитанції про оплату послуг за надання такої допомоги та відповідного розрахунку. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. 615, 1058, 1060 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: approved