Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Бершадської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної частки (паю) в порядку спадкування з тих підстав, що як стверджує [INFO] померла його мати [PERSON] . Він та відповідач по справі [PERSON] являються спадкоємцями за законом на майно померлої матері. Він у встановлений законодавством шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом написання відповідної заяви нотаріусу, відповідач [PERSON] від спадкового майна відмовився, про що подав відповідну заяву. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадкового майна він отримав відмову в зв`язку з тим, що не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Спадковим майном є земельна ділянка площею 0,6000 га з цільовим призначенням для особистого селянського господарства. Його мати зверталась з заявами до ФОП [PERSON] на виконання робіт розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. За наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-13718/15-ц-сг від 17.10.2018 надано дозвіл [PERSON] на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Красносільської сільської ради із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя спадкодавець не встигла отримати у власність вказану земельну ділянку. За тією ж технічною документацією та наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-5532/15-18-сг від 02.05.2018 було надано дозвіл [PERSON] на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Таким чином, він має право за спадкодавця реєструвати технічну документацію земельної ділянки. Оформитись у спадкових правах він не має можливості так як за життя спадкодавця вона не зареєструвала право власності на спадкове майно. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,6000 га, кадастровий номер 052048200:01:001:0190 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Красносільської сільської ради. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Римський М.В. надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого 17.09.2018 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,60 га, що розташована на території Красносільської сільської ради. За результатами розгляду даного клопотання Головним управлінням видано наказ № 2-13718/15-18-СГ від 17.10.2018 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,60000 га, розташованої на території Красносільської сільської ради. [PERSON] за життя належним чином не оформила право власності на спірну земельну ділянку. Наказ Головного управління № 2-13718/15-18-СГ від 17.10.2018 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" виданий покійній [PERSON] є лише одним з етапів отримання земельної ділянки у власність, не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на дану ділянку та не може бути підставою для визнання за позивачем права на завершення приватизації по спірній ділянці. Позивач може набути право власності на спірну земельну ділянку на загальних засадах. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Бершадської міської ради міського голови Драгана В.Г. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є позивач [PERSON] , який спадщину прийняв та відповідач [PERSON] , який відмовився від спадкового майна, що підтверджується їх відповідними заявами у спадковій справі № 2/2020. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Т.І. відмовлено позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Красносільської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 107/02-31 від 15.06.2020. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, проте не закінчила та не отримала правовстановлюючий документ на неї. 17.09.2018 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,60 га, що розташована на території Красносільської сільської ради. За результатами розгляду вищезазначеного клопотання Головним управлінням видано наказ № 2-13718/15-18-СГ від 17.10.2018 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,60000 га, розташованої на території Красносільської сільської ради. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом цього спору є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та права на одержання свідоцтва на право власності на земельну ділянку, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя падкодавця. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації спірної земельної ділянки. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved