Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ЖБК «Маяк» та Маріупольської міської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В позовній заяві вказала, що вказана квартира була надана у 1984 році на підставі ордеру її бабусі, [PERSON], яка була членом кооперативу та померла [INFO]. За своє життя [PERSON] сплачено повністю пайовий внесок за кооперативну квартиру та позивачка вважала, що її бабуся є власником спірної квартири. При зверненні позивачки до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріусу їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, які визнані правовстановлюючими документами. Просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою суду від 15.05.2014 року за заявою позивачки позовні вимоги до Маріупольської міської ради залишені без розгляду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача, ЖБК «Маяк» Коваленко Л.Л. у судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії ордеру № 100008 від 20.04.1984 року, виданого виконкомом Жданівської міської ради, [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], з наданням права на житлову площу позивачці (а.с.11). Згідно копії технічного паспорту на вищевказану квартиру, остання має загальну площу 44,9 кв.м., житлову - 29,2 кв.м., складається з 2-х кімнат, площею 19,1 кв.м., та 10,1 кв.м., кухні - 6,1 кв.м., вбиральні - 0,8 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., коридору - 6,1 кв.м., вбудованої шафи - 0,6 кв.м., лоджії - 0,8 кв.м. (а.с.16-17). Відповідно до копії довідки ЖБК "Маяк", виданої 20.02.2014 року, за вартість спірної квартири повністю сплачено пайовий внесок. (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка є онучкою [PERSON] ( а.с. 9,10). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим РАЦС м. Маріуполя від 23.03.1995 року. (а.с.7). Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським Бюро технічної інвентаризації 27.06.1996 року , спірна квартира зареєстрована за бабусею позивачки [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Маяк». ( а.с. 13). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] № 122/02-14 від 07.03.2014 року, вбачається, що відкрита спадкова справа № 14/2014 після померлої [PERSON]. Від онуки померлої, [PERSON] подана заява про фактичне прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших заяв не надходило, інших спадкоємців, які прийняли спадщину фактично не має (а.с. 38). Згідно постанови від 27.02.2014 року, позивачці було відмовлено у вчинені нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру у зв'язу із тим, що [PERSON] подано реєстраційне посвідчення, яке не входить до переліку документів, які визнані правовстановлюючими документами та передбачені законодавством (а.с.30). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20761471 від 22.04.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS], відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні. (а.с. 64,65). Відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність", введеного в дію 15 квітня 1991 року, який діяв на час реєстрації права власності на спірну квартиру та який втратив чинність з 20 червня 2007 року, та ч. 3 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного кооперативу після повної сплати пайового внеску набуває права власності на квартиру. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у ч. 4 ст. 41 Конституції України, яка закріплює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України до четвертої черги право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно паспортних відомостей [PERSON] з 25.04.1984 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Позивачка на день відкриття спадщини проживала у вказаній квартирі та фактично вступила в управління спірним майном. Разом з цим, відсутність державної реєстрації права власності на квартиру позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У зв'язку із вказаним, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати його право власності на вказану вище квартиру в судовому порядку. З огляду на вказане суд вважає, що оскільки після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], позивачка є спадкоємицею за законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі, інших власників чи спадкоємців судом не встановлено. Позивачка відповідно до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України прийняла спадщину у вигляді спірної квартири, але у позивачки є складнощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, тому слід визнати право власності за позивачкою на квартиру [ADDRESS]. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ч. 3 ст. 384, ст. ст. 16, 392, 1223, 1264, 1268 ЦК України, ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved