Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, третя особа Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою [ADDRESS] . Однак, за життя спадкодавець не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний житловий будинок. У зв"язку з чим, за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, нотаріус відмовила у посвідченні спадкових прав. Враховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.29-31) позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Баратівської сільської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечнь щодо позовних вимог не мають. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в с.Романово-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON] про що 14 травня 2001 року в Книзі реєстрації смертей Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області вчинено актовий запис №09 та видано свідоцтво про смерть (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його донька - позивачка у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк. Родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження позивачки (дошлюбне прізвище " [PERSON] ") серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 1966 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №82 від 05 листопада 1966 року (а.с.46); копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22 березня 1994 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис №519 на підтвердження зміни прізвища на " [PERSON] " (а.с.47). Як вбачається з копії спадкової справи №404/2001, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі 09 листопада 2001 року, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] . Інші спадкоємці за законом [PERSON] (син) та [PERSON] (донька) відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Дружина померлого - [PERSON] померла [INFO] , про що 10 липня 1999 року видано повторно свідоцтво про смерть серії [NUMBER] за актовим записом №29 від 10 липня 1998 року (а.с.39-55). Інші спадкоємці відсутні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.529 ЦК УРСР). 20 березня 2008 року нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ігнатенко В.С. позивачці надано роз"яснення про те, що у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім"я померлого [PERSON] відсутній, Снігурівська держнотконтора не може видати на її ім"я свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.16). За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва. При цьому, фактична належність спадкодавцю спірного майна підтверджується довідкою виконавчого комітету Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №1712 від 05.09.2014 року, про те що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, та земельна ділянка, які розташовані за адресою [ADDRESS] , згідно записів в погосподарській книзі сільської ради, книга №6 за 2001-2005 роки, сторінки 110-111, особовий рахунок [NUMBER] , закріплені за [PERSON] . Земельна ділянка, на якій розташований вище вказаний житловий будинок, не приватизована (а.с.18). Крім того, за інформаційною довідкою Баратівської сільської ради №1444 від 16.07.2019 року, згідно записів в погосподарських книгах сільської ради починаючи з 1964 року по 01.07.2019 року власником житлового будинку [ADDRESS] записаний [PERSON] , 1932 року народження, який помер [INFO] . За даними технічного паспорту, виготовленого Снігурівською філією ММБТІ на ім"я [PERSON] , інвентарний номер 156, станом на 10 жовтня 1996 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] , складається з: житлової будівлі А-1, рік будівництва 1962, площа 66,9 кв.м., ганку №1, площа 2,40 кв.м., сарай Б-1, рік будівництва 1962, площа 24,8 кв.м., гаражу В-1, площа 12,0 кв.м., кухні Г-1, рік будівництва 1963, площа 29,9 кв.м., веранди г-1, площа 12,5 кв.м., рік будівництва 1963, погрібу Д-1, площа 11,6 кв.м., сарай Е-1, площа 4,0 кв.м., вбиральні З-1, площа 1,0 кв.м., душу Ж-1, площа 1,0 кв.м., ворота №2, хвіртка №3, забор №4, кран №5, басина №6, забор №7, відмостки І, ІІ, замощення ІІІ (а.с.11-15). Рішенням Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №6 від 16 липня 2003 року "Про уточнення назв вулиць, нумерації будинків та присадибних ділянок" вирішено змінити номер житловому будинку та земельній ділянці, що розташовані в [ADDRESS] , що належать [PERSON] (а.с.21). Згідно довідки Снігурівської філії ММБТІ №51 від 10.01.2019 року, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Загальна площа будинку 44,60 кв.м (внутрішня), житлова площа 24.10 кв.м. Ринкова варстість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 144246 грн. (а.с.32). Докази здійснення спадкодавцем [PERSON] самочинного будівництва в справі відсутні. Технічна характеристика житлового будинку вказує на те, що будинок не змінювався з 1962 року. Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 19 серпня 2019 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку вказаного будинку відсутні. У 1964 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Ці правові акти визначали, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт будівництва ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію й не пов"язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації (правова позиція Веховного Суду України по справі №6-137цс13 від 18.12.2013 року). Крім того, по приватних житлових будинках, що збудовані до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (п.3.2 Листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Будь-яких невідповідностей чинному законодавству технічного стану будинку технічний паспорт не містить. Остільки, позивач довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. На прохання позивача суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved