Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, в результаті чого станом на 17.04.2018 року має заборгованість - 13438.56 грн., яка складається з наступного: 714.54 грн. - заборгованість за кредитом; 8368.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3239.78 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 616.12 грн. - штраф (процентна складова). А тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі - 13438.56 грн. та судових витрат в розмірі 1762.00 грн. Враховуючи те, що вказана справа є малозначною, ухвалою суду від 05.06.2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Сторони були повідомлені про проведення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв чи заперечень по суті справи суду не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 30.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 1200,00 грн. В результаті порушення умов кредитного договору станом на 17.04.2018 року [PERSON] має заборгованість - 13438.56 грн., яка складається з наступного: 714.54 грн. - заборгованість за кредитом; 8368.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3239.78 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 616.12 грн. - штраф (процентна складова). Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за повне виконання зобов'язань за згаданим договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 18.04.2018 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підлягає відшкодуванню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved