Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить стягнути на його користь з відповідача, отриману пенсію на утриманця по втраті годувальника після смерті його батька [PERSON] в розмірі 15709 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 березня 2013 року помер батько позивача [PERSON]. На момент смерті батька позивач був неповнолітнім, навчався в Новоукраїнській гімназії № 7, був членом сім»ї померлого батька та знаходився на його утриманні, проживав разом з бабусею [PERSON]. У зв»язку з тим, що позивач був неповнолітнім, заяву до пенсійного фонду для призначення пенсіїї по втраті годувальника подала мати позивача [PERSON], яка з 2002 року втратила зв»язок із ним. На підставі поданої заяви була призначена пенсія по втраті годувальника з 13 березня 2013 року, виплата якої здійснювалася до досягнення позивачем повноліття на картковий рахунок на ім»я відповідача, яка була зареєстрована в [INFO], а фактично проживала в м. Полтава. Всього було виплачено відповідачу 19608 грн. 35 коп., з яких остання через Укрпошту поштовим переказом переслала позивачу 3899 грн.. Оскільки мати позивача відмовляється добровільно повернути позивачу кошти виплачені пенсійним фондом, як пенсію по втраті годувальника в розмірі 15709 грн., позивач звернувся з позовом до суду та просить їх стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Одночасно пояснив, що мати шахрайським способом заволоділа його коштами та не використовувала їх на його утримання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов з підстав, які в ньому викладені. Одночасно зазначила, що відповідач по справі неправомірно отримувала кошти позивача, не всі кошти використала на його утримання в той час як він хворів та потребував кошти на своє лікування та оздоровлення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Одночасно пояснила, що відповідачкою позивачу завдана шкода, так як, останньою, отримувались кошти, однак, вона їх використовувала не на утримання свого сина. Вважала позов законним, обгрунтованим та доведеним. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову, в зв"язку з його необгрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю. Одночасно зазначив, що пенсію по втраті годувальника відповідачкою отримувалась правомірно. Відповідач по справі відносно позивача в період призначення, нарахування та виплати пенсії, - не була позбавлена батьківських прав відносно позивача. Відповідачка належним чином виконувала свої батьківські обов"язки, зокрема, і в частині його утримання. Крім того, нею перераховувались кошти, зокрема, як і алміенти, так і виплати, які були нею отриманні від призначеної пенсії. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Одночасно зазначила, що за зверненням відповідача, пенсійний фонд правомірно призначив, нараховував та виплачував відповідну пенсію відповідачці. До компетенції пенсійного фонду не входить перевірка використання зазначеного виду пенсії за призначенням, в зв"язку з чим на звернення [PERSON] про проведення перевірки цільового використання виплат по пенсії, йому було про це письмово повідомлено. Заслухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Зі свідоцтва про народження [PERSON], який народився 18 грудня 1996 року, вбачається, що його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] батько [PERSON] помер 12 березня 2013 року. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. 2. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. 3. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до довідки УПФУ в Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 09 грудня 2014 року, [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Новоукраїнському районі Кіровоградської області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на одного утриманця на дитину [PERSON]. За період з березня 2013 року по грудень 2014 року отримана нею пенсія склала 19608 грн. 35 коп.(а.с.10). Мати позивача - [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-КЕ №129501, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований 30 січня 2015 року Киїівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєсраційної служби Полтавського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Стус» (а.с.7). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2005 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів її доходів (заробітку), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, як аліменти на утримання сина [PERSON], до досягнення сином повноліття (а.с.18). Відповідно до копії довідок виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 25.08.2015 року та 20.04.2015 року [PERSON] зареєстрований в [INFO], до складу його сім»ї входить бабуся [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно із ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Призначення пенсії, у зв'язку з втратою годувальника здійснюється відповідно до Порядку та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою управління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого у Мін'юсті 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі по тексту Порядок). Відповідно до п. 1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. У разі, якщо особа, якій призначається пенсія, є неповнолітньою або недієздатною, заява подається батьками або опікунами (піклувальниками) за місцем їх проживання (реєстрації). Пунктом 16 Порядку передбачено, що підставою для видачі пенсії опікунам (піклувальникам) є рішення органу опіки та піклування про опікуна (піклувальника) або відповідне рішення суду, копії яких додаються до заяви про призначення пенсії. Відповідно до ст.ст. 30-34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років. Неповну цивільну дієздатність мають діти у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно із ч. 2 ст. 14 СК Україні, якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. На час смерті батька [PERSON], його син [PERSON] був неповнолітній, на даний час, останній досяг повноліття та навчається в Державному навчальному закладі «Професійно-технічне училище № 40 м .Новоукраїнка» з 01.09.2013 року по 30.06.2016 рік. (а.с.79). Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON]. За заявою [PERSON], як матері [PERSON], була призначена та виплачувалася пенсія, у зв'язку з втратою годувальника. Даних про те, що [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина матеріали справи не містять. Також не містять матеріали справи і дані про те, що органом опіки і піклування або рішенням суду [PERSON] - бабусю [PERSON] було призначено піклувальником над онуком, а тому суд приходить до висновку про те, що [PERSON], мала всі законні підстави отримувати кошти на неповнолітнього сина, в зв"язку з чим пенсійним фондом призначено, нараховано та виплачено пенсію відповідачці правомірно. Суду позивачем не надано доказів того, що отримані кошти відповідач за призначенням на потреби дитини не використовував, оскільки наявні в матеріалах справи дані, що частину коштів остання поштовим переказом пересилала позивачу через Укрпошту, зокрема, в розмірі 3899 грн., що підтверджується копіями повідомлень про надходження поштового переказу (а.с.19-20), інших належних та допустимих доказів того, що відповідач не надавала сину коштів чи нераціонально їх використовувала, матеріали справи не містять. Посилання позивача та його представників на те, що відповідач шахрайським способом заволоділа його коштами, та використовуала їх не за призначенням, в зв"язку з чим ці кошти підлягають стягненню на користь позивача, суд до уваги не приймає, оскільки в ході розгляду справи з боку наведених осіб суду не було надано жодного належного та допустимого доказу наведеним обставинам. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, безпідставними та недоведеними, в зв"язку з чим в їх завдоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed