Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути з державного підприємства " Укроборонлізинг " ( надалі ДП " Укроборонлізинг " ) на його користь 59 742, 70 грн., як витрати на утримання та збереження спільного майна, а саме - оплату за поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху будівлі [ADDRESS] у період з 15.10.2012 року по 15.04.2013 року. Вимоги обґрунтовує тим, що 19.10.2012 року ТОВ " Реал Грейт ", як орендар якому надане в тимчасове володіння та користування частина вищезазначеного нерухомого майна уклало із Публічним акціонерним товариством " Київенерго " ( надалі - ПАТ " Київенерго " ) договір № 1110529 на постачання теплової енергії у гарячій воді нежилої будівлі літ. В, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В опалювальний період з жовтня 2012 по квітень 2013 року ТОВ " Реал Грейт " згідно договору № 1110529 від 19.10.2012 сплатило за теплову енергію у гарячій воді на рахунок ПАТ " Київенерго " 240 413, 29 грн., що підтверджується довідкою ПАТ " ВТБ Банк " № 1342/100-2 від 21.05.2013 року загальної системи теплопостачання. Враховуючи площу зайнятих ДП " Укроборонлізинг " нежитлових приміщень ( 633, 30 м2 ) у нежилій будівлі літ. В, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також приймаючи до уваги загальну площу нежилої будівлі ( 2548, 50 м2 ) частка спожитої ДП " Укроборонлізинг " теплової енергії для опалення зайнятих ним нежитлових приміщень складає 24, 85 %, що у грошовому еквіваленті складає 59 742,70 грн. На підставі договору про відступлення права вимоги від 05.09.2013 року, ТОВ " Реал Грейт " уступило право вимоги стягнення заборгованості оплаченої за ДП " Укроборонлізинг " на рахунок ПАТ " Київенерго " за поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху будівлі [ADDRESS] у сумі 59 742, 70 грн. на користь ТОВ " Віват і К ", про що ДП " Укроборонлізинг " було повідомлено відповідним листом. На підставі договору про відступлення права вимоги від 22.09.2014 року ТОВ " Віват і К ", переуступило право вимоги стягнення заборгованості, зокрема витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, оплаченої ТОВ " Реал Грейт " за ДП " Укроборонлізинг " на рахунок ПАТ " Київенерго " за поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху будівлі [ADDRESS] у сумі 59 742, 70 грн. на користь фізичної особи [PERSON] Про вказаний договір про відступлення права вимоги від 22.09.2014 року було також повідомлено відповідним листом ДП " Укроборонлізинг ". Враховуючи, що строк виконання вищевказаного зобов'язання не був встановлений, він ( [PERSON] ) звернувся 22.10.2014 року до ДП " Укроборонлізинг " із претензією, в якій вимагав у семиденний строк з дня її отримання оплатити поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху нежилої будівлі [ADDRESS] за період з 15.10.2012 року по 15.04.2013 року у розмірі 59 742, 70 гривень. Відповідно до відмітки на повідомленні про вручення поштової кореспонденції ДП " Укроборонлізинг " одержало вищевказану претензію 04.11.2014 року з чого вбачається, що строк виконання зобов'язань ДП " Укроборонлізинг " настав 10.11.2014 року. Так як станом на 11.11.2014 року ДП " Укроборонлізинг " свої зобов'язання з оплати поставленої теплової енергії у гарячій воді не виконало, він ( [PERSON] ) змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач в судове засідання не з'явився; надіслав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позовних вимог в межах заявлених вимог ( а.с.48 ). Представник відповідача в судове засідання не з'явився; надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності; в задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані. Жодного договору між ДП " Укроборонлізинг " та ТОВ " Віва і К " на постачання теплової енергії у гарячій воді укладено не було, а постачальник теплової енергії ПАТ " Київенерго " жодних претензій до ДП " Укроборонлізинг " не має. Крім того вважає, що відсутні докази в рахунок обґрунтування вимог щодо заборгованості. Треті особи в судове засідання не з'явились; про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.14 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Правочини між юридичною та фізичною особою належить вчиняти виключно у письмовій формі крім правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення ( ст.ст. 206, 208 ЦК України ). Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що 11.05.2011 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. посвідчено договір купівлі - продажу, по якому ТОВ " Міжнародний центр інноваційних технологій " передало у власність ТОВ " Віват і К ", а ТОВ " Віват і К " прийняло у власність нежилі приміщення в літ В: цокольний поверх - з № 6 по № 22, з № 24 по № 30 площею 521, 90 кв.м., перший поверх - з № 2 по № 8, з № 10 по № 14, з № 16 по № 22 площею 284, 5 кв.м., другий поверх - з № 2 по № 6, з № 8 по № 30, з № 32 по № 39 площею 574, 5 кв.м., загальною площею 1 380, 9 кв.м., що складає 55/100 частин від нежилої будівлі літ. В загальною площею 2 548, 5 к.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с.4 ). 01 вересня 2012 року між ТОВ " Реал Грейт " та ТОВ " Віва і К " укладено договір оренди, по якому ТОВ " Віват і К " передало, а ТОВ " Реал Грейт " прийняло в оренду на строк з 01.10.2012 року 30.11.2014 року, нежитлові приміщення загальною площею 559, 94 кв.м., з яких: приміщення № 8 з агальною площею 20, 1 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі нежитлової будівлі літ. В, яка розташована за адресою: [ADDRESS], з № 3 по № 6, з № 9 по № 27, з № 29 по № 30, № 32, з № 34 по № 39 площею 489, 24 кв.м., № 2, 8, 28, 33 площею 50, 6 кв.м., які знаходяться на другому поверсі нежитлової будівлі літ. В, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.6 - 8 ). 19 жовтня 2012 року між ТОВ " Реал Грейт " та ПАТ " Київенерго " було укладено договір № 1110529 на постачання теплової енергії у гарячій воді нежилої будівлі літ. В, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]/2 ( а.с. 9 - 12 ). Згідно умов вищевказаного договору № 1110529 від 19.10.2012, в опалювальний період з жовтня 2012 по квітень 2013 року ТОВ " Реал Грейт " сплатило за теплову енергію у гарячій воді на рахунок ПАТ " Київенерго ", що підтверджується довідкою ПАТ " ВТБ Банк " № 1342/100-2 від 21.05.2013 року ( а.с.13 ). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник у відповідності до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов'язкових платежів ), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Однак, стороною позивача суду не було надано жодного належного і допустимого доказу щодо належності у державній власності 45/100 частин від нежилої будівлі літ. В по [ADDRESS], і що частина із цих приміщень ( нежилі приміщення третього поверху ) на праві повного господарського відання знаходиться у користуванні ДП " Укроборонлізинг ", адже згідно листа Державного Концерну " Укроборонпром " від 18.11.2013 року за № UOP-2.2-10082 згідно з Актом приймання-передачі ДП " Укроборонлізинг " зі сфери управління Міністерства оборони України в управління ДК " Укроборонпром " від 17.07.2012 року, до складу об'єкта передачі входили об'єкти нерухомого майна, в тому числі загальною площею 680, 88 кв.м. у м. Києві ( а.с.21 ). Суд звертає також увагу на ту обставину, що позивач також не довів суду наступну обставину, на яку він посилається в позові, а саме: що площа зайнятих ДП " УКРОБОРОНЛІЗИНГ " нежитлових приміщень складає саме 633, 30 м2 у нежилій будівлі літ. В, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і що частка спожитої ДП " УКРОБОРОНЛІЗИНГ " теплової енергії для опалення зайнятих ним нежитлових приміщень складає 24,85 %, що у грошовому еквіваленті складає 59742,70 гривень. Суду не надано жодного доказу взагалі щодо кількості спожитої теплової енергії у гарячій воді саме вказаний відповідачем. 05 вересня 2013 року між ТОВ " Реал Грейт " та ТОВ " Віват і К " було укладено договір про відступлення права вимоги, по якому ТОВ " Реал Грейт " відступило, а ТОВ " Віват і К " набуло право вимоги, належне ТОВ " Реал Грейт " за зобов'язанням щодо стягнення заборгованості оплаченої за боржника ( ДП " Укроборонлізинг " ) ТОВ " Реал Грейт " на рахунок ПАТ " Київенерго " за поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху будівлі [ADDRESS], що знаходиться у користуванні ДП " Укроборонлізинг " за період з 15.04.2012 року по 15.04.2013 року у розмірі 59 742, 70 грн., про що ДП " Укроборонлізинг " було повідомлено відповідним листом ( а.с.14 , 16 ). 22 вересня 2014 року між ТОВ " Віват і К " та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, по якому ТОВ " Віват і К " відступило, а [PERSON] набув право вимоги, належне ТОВ " Віват і К " за зобов'язанням щодо стягнення витрат на утримання та збереження спільного майна - оплаченої за божника ( ДП " Укроборонлізинг " ) на рахунок ПАТ " Київенерго " поставленої теплової енергії у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху будівлі [ADDRESS], що знаходиться на праві повного господарського відання у ДП " Укроборонлізинг " за період з 15.10.2012 року по 15.04.2013 року у розмірі 59 742, 70 грн. ( п.1.1. ) договору про відступлення права вимоги ). Листом від 22.09.2014 року ТОВ " Віват і К " повідомило ДП " Укроборонлізинг " про укладення договору про відступлення права вимоги від 22.09.2014 року ( а.с.17 ). 22 жовтня 2014 року [PERSON] на адресу ДП " Укроборонлізинг " направлено претензію, про сплату заборгованості у розмірі 59 742, 70 грн. ( а.с. 18 ). Оскільки, вищезазначеним договором не було визначено строк виконання вищезазначеного зобов'язання, 22.10.2014 року [PERSON] звернувся до ДП " Укроборонлізинг " із претензією, в якій вимагав у семиденний строк з дня її отримання оплатити поставлену теплову енергію у гарячій воді в нежитлові приміщення третього поверху нежилої будівлі [ADDRESS] за період з 15.10.2012 по 15.04.2013 у розмірі 59 742, 70 гривень ( а.с.18 ). Вказану претензію ДП " Укроборонлізинг " отримало 04.11.2014 року, про що мається відмітка на повідомленні про вручення поштової кореспонденції ( а.с.19 ). Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України ). Разом із тим, жодних доказів виникнення зобов'язань між ДП " Укроборонлізинг " та ТОВ " Реал Грейт " або ПАТ " Київенерго " щодо постачання теплової енергії у гарячій воді та його оплату за вказаний період - суду дано не було, не було їх встановлено і під час розгляду справи судом. Нормами п.1 ч.1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичними особами належить вчиняти у письмовій формі. При цьому, вимоги ст.513 ЦК України передбачають, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. На підставі вищевказаного, суд прийшов до висновку про відсутність доказів щодо виникнення зобов'язальних обов'язків у ДП " Укроборонлізинг " перед [PERSON], в розумінні ст.ст. 509 - 511 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, або підстави звільнення від доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України ). Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed