Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, який 29 липня 2016 року в ході судового розгляду уточнив, до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що він 29 серпня 2008 року придбав у спільну часткову власність у [PERSON], від імені якої діяв [PERSON], земельну ділянку площею 0,2177 га на участку Село в с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та розташований на ній садовий будинок за [NUMBER]. Зазначив, що земельна ділянка, яка межує із його земельною ділянкою належить відповідачу [PERSON], яка чинить йому перешкоди у здійсненні ним права власності шляхом відмови в демонтажі незаконно нею встановленої металевої огорожі на території земельної ділянки, що належить йому на праві спільної часткової власності. Крім того, зазначив, що рішенням Яремчанського міського суду від 04 лютого 2013 року, яке залищено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.04.2013 року, суд відмовив йому у позові до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Яблуницької сільської ради, треті особи без самостійних вимог - відділ Держкомзему в м. Яремче, Карпатський національний природний парк про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою. На його замовлення в 2011 року ПП «Геопростір» було виготовлено технічну документацію із землеустрою по переоформленню державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON] постійно знищує межові знаки, влаштовує скандали, а тому у нього виникає необхідність у постійному їх відновленні. Відповідачу [PERSON] надсилалися такі повідомлення, як суміжнику та як стороні, якій доводиться до відома, де саме такі межові знаки встановлюються. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Адміністратором автоматизованої системи Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при здійсненні перевірки обмінного файлу було виявлено перетин його земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] із земельною ділянкою відповідача [PERSON], кадастровий номер [NUMBER]. А тому відділом Держкомзему у м. Яремче 04 листопада 2011 року було повернуто йому (заявнику) документацію із землеустрою та протокол проведення перевірки. Після доопрацювання в травні 2012 року ПП «Геопростір» повторно подали документи із землеустрою та обмінний файл. При повторній перевірці не було встановлено накладок земельних ділянок і тому файли прийняли, а йому видано державний акт на земельну ділянку - серія [NUMBER] від 20.08.2012 року. Висновком № 0029/12-22 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2012 року, виготовленим Тернопільським відділенням КНДІСЕ встановлено, що при порівнянні фактичної ситуації та положення меж земельних ділянок його та [PERSON] згідно актів та існуючих фактичних твердих меж (огорожі), тобто огорожа встановлена не по межі ділянок. Також зазначив, що 14 листопада 2013 року спеціалістами ПП «Прикарпатський земельний центр» в присутності його, як співвласника земельної ділянки та представника відділу Держземагенства в м.Яремче, суміжного землекористувача [PERSON], землевпорядника [PERSON] відповідно до наданих замовником координат поворотних точок земельної ділянки в системі координат СК -63 проведено відновлення в натурі зовнішніх меж його земельної ділянки за адресою с. Яблуниця, ур. Село, Яремчанської міської ради. Винесені координати поворотних точок закріплені межовими знаками (дерев'яними кілками) в кількості 8 штук, точку № 9 не вдалося закріпити межовим знаком, в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] та її представники перешкоджали його встановленню, про що складено відповідний акт. Вважає, що відповідач чинить йому перешкоди у здійсненні його права власності шляхом встановлення металевої огорожі, тому просить зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні йому права власності щодо належного йому на праві власності будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS], шляхом проведення демонтажу незаконно встановленої огорожі та зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в демонтажі незаконно встановленої огорожі та встановленні огорожі відповідно до даних публічної кадастрової карти України та геодезичних даних кутів поворотних точок обмінних файлів на земельну ділянку, яка належить на йому праві власності з кадастровим номером [NUMBER] та стягнути судові витрати. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 17 березня 2017 року залучено до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Яблуницьку сільську раду Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. 27 серпня 2014 року відповідач [PERSON] подала заперечення на позовну заяву [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. Вважає, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та просить відмовити в їх задоволенні. В судові засідання позивач [PERSON] не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2019 року. 24 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача Капака В.М., в якій повідомив, що з 27 квітня 2018 року його повноваження, як представника [PERSON], по даній справі припинилися, однак даючи пояснення в попередніх судових засіданнях, заявлені позовні вимоги [PERSON] він підтримував з підстав, зазначених в позові та уточнені позовних вимог, які просив задоволити. В судовому засіданні відповідач - [PERSON] та її представник [PERSON] просили відмовити [PERSON] у задоволенні позову, оскільки вважають позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області [PERSON] заявлені позовні вимоги також вважає безпідставними та пояснив, що земельна комісія Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради на письмові звернення відповідача [PERSON] та на виконання ухвали Надвірнянського районного суду обстежувала земельну ділянку по вул. Героїв Майдану в с.Яблуниця Яремчанської міської ради, та про що було складено акти від 28.07.2015 року,та від 19.04.2017 року. Зазначив, що комісія Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради рекомендувала сторонам вирішити дане питання та дійти згоди на основі добросусідських відносин, а також рекомендувала виконкому сільської ради направити звернення до співвласників [PERSON] та [PERSON] про недопустимість подальшого використання проїзду без згоди землекористувача - [PERSON] Крім того вказав, що комісією 19.04.2017 року встановлено, що ширина земельної ділянки позивача [PERSON] та [PERSON], яка зазначена в Державному акті серії [NUMBER] та складає 40-40,5 м., і на місцевості жодним чином не є порушена встановленням металевої огорожі з обох сторін, оскільки відстань частинами встановленої по периметру ділянки огорожі, як зазначалось вище, є більшою та складає 46-46,5 м. Тому також просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідно до вимог п. 9 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, її представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Згідно з частиною першою статті 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. В силу вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 29 серпня 2008 року придбав у спільну часткову власність у продавця [PERSON], від імені якої діяв [PERSON], земельну ділянку площею 0,2177 га на участку Село в с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та розташований на ній садовий будинок за [NUMBER]., що підтверджується копіями договорів купівлі - продажу від 29 серпня 2008 року та копіями витягів з Державного реєстру правочинів. (а.с.9-12 т.1) А також у судовому засіданні досліджено технічну документацію із землеустрою по переоформленню Державного акта та підготовки до видачі нового Державного акта на право власності на землю (кадастровий номер [NUMBER], площа 0,2177 га) громадянам [PERSON], [PERSON] в с. Яблуниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області (а.с.17-35 т.1). Із пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо по переоформленню Державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в с.Яблуниця, розроблений ПП "Геопростір" згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3217 від 29 серпня 2008 року про передачу у власніть земельну ділянку площею 0,2177 гр. [PERSON] та гр.[PERSON], яка наявна в матеріалах вищезазначеної технічної документації, відомо, що межа і площа земельної ділянки встановлені згідно генерального плану Яблуниця. Земельна ділянка знаходиться в с. Яблуниця, Яремчанської міської ради. Земельна ділянка має багатокутну форму і раніше надавалась для вказаних цілей. Земельна ділянка знаходилась у власності [PERSON]. Ділянка призначена дія будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2177 га. Межі та площа земельної ділянки погоджено з суміжними землекористувачами. Правовстановлюючі документи знаходяться в матеріалах технічного звіту. Місце положення зовнішніх кутів повороту меж землекористування обстежені в натурі по фактичному їх стану. Система координат державна. Вимірювання кутів виконувались теодолітом 2Т5К № 40248, відстані мірною 50-метровою стрічкою.Площа земельної ділянки обчислювались по координатах на ПЕОМ. На основі польових матеріалів складено план встановлення меж в масштабі 1:1000. (а.с.19 т.1). Відповідно до додатку Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] співвласниками земельної ділянки площею 0,2177 га., що знаходиться уч. Село, с. Яблуниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області співласниками даної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON].(а.с.39 т.1) Актом встановлення (відновлення) в натурі зовнішніх меж земельної ділянки від 14 листопада 2013 року, складеного спеціалістами ПП "Прикарпатський земельний центр" в присутності співвласника земельної ділянки [PERSON] та представника відділу Держземагенства в м.Яремчому [PERSON], суміжного землекористувача [PERSON], спеціаліста землевпорядника [PERSON] відповідно до наданих замовником координат поворотних точок земельної ділянки в системі координат СК-63 проведено встановлення (відновлення) в натурі зовнішніх меж земельної ділянки гр. [PERSON] та гр.[PERSON], що знаходиться за адресою: с.Яблуниця, ур. «Село», Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області. Винесені координати поворотних точок закріплені межовими знаками(дерев'яними кілками) в кількості 8 шт., а точку №9 не вдалось закріпити межовим знаком в зв"язку з тим,що суміжний землекористувач [PERSON], та її представники перешкоджали його встановленню. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Площа земельної ділянки: 0,2177 га. (а.с.16 т.1) Судом також встановлено, що спір між сторонами існує з приводу меж користування і встановлення меж земельних ділянок, які належать сторонам. З цього приводу судами неодноразово розглядалися позовні вомоги обох сторін. Так, рішенням Яремчанського міського суду від 04 лютого 2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Яблуницької сільської ради, треті особи без самостійних вимог - відділ Держкомзему в м. Яремче, Карпатський національний природний парк, про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні належними на праві власності будинком та земельною ділянкою, розташованими в [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.04.2013 року вказане рішення залишено без змін. (а.с.45-53 т.1) Також рішенням Яремчанського міського суду від 11 грудня 2013 року суд в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], відділу Держземагентства в м.Яремче Івано-Франківської області, Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства "Центр земельного кадастру", третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], Яблуницька сільська рада, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2177 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 20.08.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], виданого на ім"я [PERSON], [PERSON] як співвласникам вказаної земельної ділянки - відмовлено повністю. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.02.2014 року вказане рішення залишено без змін. (а.с.54-63 т.1) Рішенням Яремчанського міського суду від 06 березня 2015 року суд відмовив [PERSON] в задоволенні позову про зобов'язання [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні нею свого права власності на земельну ділянку та житлові будинки, зокрема шляхом заборони вчиняти будь-які дії по демонтажу огорожі, встановленої по межі земельної ділянки [PERSON] та будь-які дії, що псують нерухоме майно [PERSON], а також про визнання технічної документації на земельну ділянку відповідачів [PERSON] та [PERSON] такою, що суперечить вимогам чинного законодавства і порушує законні права та інтереси суміжного - землекористувача [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2015 року вказане рішення залишено без змін. (а.с.132-138 т.2) Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2015 року комісією у складі: землевпорядника Яблуницької сільської ради [PERSON] депутатів Яблуницької сільської ради - [PERSON], [PERSON]; за участю інспектора Яремчанського МВ У ДСНС в Івано-Франківській обл. [PERSON], інспектора ДАБІ в Івано-Франківській обл. [PERSON], представника власників земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] - адвоката Капака В.М., заявниці [PERSON] на місці було розглянуто спірне питання (стосовно знищення металевої огорожі, заборони проїзду по орендованій земельній ділянці, дотримання будівельних та протипожежних норм) та рекомендувано сторонам вирішити дане питання та дійти згоди на основі добросусідських відносин, а також рекомендувано виконкому сільської ради направити звернення до співвласників [PERSON] та [PERSON] про недопустимість подальшого використання проїзду без згоди землекористувача - [PERSON], про що складено відповідний акт (а.с.142 т.2) При цьому суд звертає увагу на те, що згідно акта обстеження земельної ділянки по вул. Героїв Майдану в с.Яблуниця від 19 квітня 2017 року, складеного комісією у складі: землевпорядника Яблуницької сільської ради [PERSON] депутатів Яблуницької сільської ради - [PERSON], [PERSON], на місці встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частинах по 1/2 частки кожному земельної ділянки площею 0,2177 га по вул. Героїв Майдану (Село), призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до Державного Акту серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2008 року. Згідно плану меж вищевказаної земельної ділянки, від точки В до точки В вона межує із земельною ділянкою [PERSON] (фактичний землекористувач на даний час - [PERSON]), що фактично відповідає на місцевості. Водночас, в плані меж земельної ділянки від точки Г до точки А земельна ділянка [PERSON],яка межує із земельною ділянкою [PERSON] (фактичний землевласник - [PERSON]) має відстань 79,49 м, що не відповідає дійсності, оскільки межа із [PERSON] становить лише 50,53 м., а не 79,49 м., як вказано в Державному акті. Основним картографічним матеріалом, що брався до уваги під час обстеження, є Державний Акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], додатки до висновку земельно-технічної експертизи за №0029/12-22 від 30.11.2012 року, а саме: Додаток 3 - межі земельних ділянок згідно правоустановчих документів, із зазначенням існуючої металевої огорожі) та Додаток 2 - межі земельних ділянок згідно правоустановчих документів, із нанесеним контуром земельної ділянки [PERSON] площею 0,1912 га, межа якої в місці проведення заміру співпадає із нанесеним контуром ділянки та схема виносу меж в натуру (із зазначенням пунктиром існуючої огорожі) земельної ділянки [PERSON] площею 0,25 га та земельної діл [PERSON] площею 0,1912 га. як суміжних ділянок з обох сторін земельної ділянки [PERSON] Комісією сільської ради стрічковою рулеткою проведено замір відстані між частинами металевої огорожі, які встановлені по межі суміжної ділянки [PERSON] з однієї сторони, та огорожі, що встановлена по межі земельної ділянки [PERSON] з іншої сторони. В результаті встановлено, що фактична відстань («ширина» земельної ділянки) між вказаними частинами металевої огорожі в місці заміру становить 46 м. (з похибкою 0,1 м.). Відповідно до Державного акта серії [NUMBER], виданого [PERSON], [PERSON], «ширина» належної їм земельної ділянки між точкам, де здійснювався замір стрічковою рулеткою, з урахування масштабу 1:1000, становить 40-40,5 м. Згідно Додатку 3 до висновку земельно-технічної експертизі №0029/12-22 від 30.11.2012, ширина між протилежними частинами існуючої огорожі в урахуванням масштабу 1:500 становить 46-46,5 м. Згідно схеми виносу меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] ширина між протилежними частинами існуючої огорожі в урахуванням масштабу 1:500 становить 46-46,5 м. Таким чином, комісією встановлено, що ширина земельної ділянки [PERSON] та [PERSON], яка зазначена в Державному 625756 та складає 40-40,5 м., на місцевості жодним чином не є порушена встановленням металевої огорожі з обох сторін, оскільки відстань частинами встановленої по периметру ділянки огорожі, як зазначалось вище, є більшою та складає 46-46,5 м.(а.с.179 т.2) Судом досліджено контур земельної ділянки площею 0,1912 га [PERSON], що співпадає з існуючою огорожею (Додаток 2 до висновку земельно-технічної експертизі №0029/12-22 від 30.11.2012) та графічне позначення заміру відстані між частинами металевої огорожі (Додаток 3 до висновку земельно-технічної експертизи №0029/12-22 від 30.11.2012). (а.с.182-183 т.2) А також судом досліджено план земельних ділянок позивача [PERSON], та [PERSON], [PERSON], де позначено спільну межу ділянок з існуючим парканом.(а.с.184 т.2) За клопотання представника позивача та для з'ясування всіх обставин справи, повного всебічного та об'єктивного розгляду даного спору, для визначення меж земельних ділянок, а також визначення чи має місце захоплення земельної ділянки позивача [PERSON] відповідачем по справі [PERSON] та чи встановлено відповідачем металева огорожа на земельній ділянці позивача, та усунення розбіжностей в актах, складених Яблуницькою сільською радою стосовно меж земельних ділянок, ухвалою Надвірнянського районного суду від 30 січня 2018 року по даній справі було призначено земельно інженерно-технічну еспертизу. Оплату за проведення якої покладено на позивача [PERSON] Однак, дана експертиза не проведена в зв"язку з несплатою вартості її проведення. Частиною 2 ст. 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримувалися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Стаття 41 Конституції України проголошує, що право власності єнепорушним. Кожен маєправо володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ст. 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьоюстатті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органівмісцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Разом з тим, відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у здійсненні йому права власності щодо належного йому на праві власності будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS], а тому, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з вищевказаних підстав. На підставі ст.ст.3, 15, 16, 316, 317, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 103, 152, 153, 155, 158, 189 ЗК України та

Outcome: dismissed