Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Сторони з 23 вересня 2000 року до 09 червня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. У спільному шлюбі колишнє подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу 30 листопада 2004 року сторони придбали квартиру [ADDRESS] . 02 грудня 2004 року право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] . У зв`язку з тим, що сторони самостійно не змогли домовитись про поділ спільного майна, [PERSON] 29 липня 2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити квартиру, що є спільною сумісною власністю, визнавши за нею право власності на її 1/2 частину. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 29), 05 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження (а.с. 30). 13 серпня 2019 року в канцелярії суду зареєстровано заяву [PERSON] про визнання позову (а.с. 33-34). 30 серпня 2019 року від представника третьої особи - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - адвоката Михніцького Г.Ю. (а.с. 40, 41, 42) надійшли пояснення на позовну заяву (а.с. 38-39, 43-46). Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 05 вересня 2019 року (а.с. 63-64) [PERSON] відмовлено у прийнятті визнання позову, оскільки таке визнання порушує права третьої особи, підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення (а.с. 74). Про причину неявки відповідач суд не повідомив, не просив про відкладення розгляду справи чи про розгляд без його участі, відзив на позов не подав. Позивач висловила думку про можливість розгляду справи без відповідача, місце проживання та перебування якого їй невідомо, просила ухвалити заочне рішення. З такою позицією погодився і представник третьої особи, який приймає участь в справі в режимі відоконференції (а.с. 72). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд, з врахуванням думок учасників справи, які з`явилися до суду, ухвалив про розгляд справи в цьому засіданні без участі відповідача, а оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зокрема, заявила, що, можливо і підписувала заяву про згоду на передачу квартири в іпотеку, однак, то був не свідомий її вибір, їй не відомо, на які потреби отримував кредит [PERSON] Їх шлюб припинений, в даний час вона в квартирі проживає з неповнолітнім сином, а з відповідачем стосунки не підтримує, не має з ним ніякого спілкування. На адресу її проживання приходять повідомлення про існування кредитного боргу у [PERSON] , у червні цього року їй стало достеменно відомо про перебування квартири в іпотеці, а тому вона, діючи в інтересах своїх та спільної з відповідачем дитини, вирішила визнати за собою право власності на половину квартири, оскільки вона є спільною власністю колишнього подружжя. Представник третьої особи - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - адвокат Михніцький Г.Ю. (а.с. 40, 41, 42) щодо позову [PERSON] висловив позицію, що він не підлягає до задоволення, оскільки по своїй суті є зловживанням щодо прав АТ "Укрсоцбанк", який є кредитором відповідача та іпотекодержателем квартири [ADDRESS] . Зазначив, що станом на сьогодні [PERSON] має перед АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою згаданої квартири. Статтями 1, 3, 7 і 9 Закону України «Про іпотеку» передбачено пріоритетне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог та відчуження предмету іпотеки лише зі згоди іпотекодержателя. Враховуючи положення ст.ст. 20 та 72 СК України, позивач пропустила строк позовної давності, однак відповідач про це не заявляє, а Банк не є учасником, який може заявити про застосування позовної давності перед судом. Вважає, що визнання за позивачем права власності на половину іпотечної квартири, зробить неможливим задоволення Банком вимог про повернення кредиту, а тому необхідно застосувати ч. 2 ст. 70 СК України та,

Outcome: approved