Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулися до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця з відповідачки [PERSON] (законний представник [PERSON]). В обґрунтування позову зазначають, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 03.04.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.07.2017 року. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто, спадкоємиць мав право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини. Позивач вважає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] яка звернулася із заявою про відкриття спадщини. Враховуючи викладене позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. У зв`язку з цим 07.02.2018 року на адресу відповідача було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 12811,51 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 482.36 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 11589.20 грн. та заборгованість з комісії 739.95 грн. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідача вище зазначену заборгованість за даним кредитним договором в сумі 12811.51 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 01.08.2018 р. за клопотанням адвоката Дудіна Л.В. до участі у розгляді даної справи залучено [PERSON], [INFO], як законного представника неповнолітнього правонаступника [PERSON], [INFO], оскільки він теж є спадкоємцем покійної матері [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду відповідь на відзив в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто, спадкоємиць мав право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини. Позивач вважає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] яка звернулася із заявою про відкриття спадщини. Законний представник відповідача [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. Адвокат Дудін Л.В. просить позов про стягнення заборгованості з [PERSON] залишити без розгляду, оскільки рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2014 року у сумі 11 519 (одинадцять тисяч п"ятсот дев"ятнадцять) грн. 69 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп. Також звертає увагу, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не зазначили у своїй позовній заяві про даний факт, а саме, що вони вже зверталися до цього самого суду, з тим же цивільним позовом і зауважив, що позивач може звернутися у рамках виконавчого провадження. В судове засідання [PERSON] як законний представник неповнолітнього правонаступника [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по слідуючих підставах. В судовому засіданні встановлено, що 03.04.2014 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та своїм підписом підтвердила згоду на те, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідно до укладеного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. [PERSON] скористалася наданими їй позивачем кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 липня 2017 року. У відповідності до листа приватного нотаріуса Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мілька А.М. від 22 вересня 2017 року була заведена спадкова справа № 211/2017 після смерті [PERSON], померлої [INFO], по заяві [PERSON], яка діє від імені [PERSON], на підставі розпорядження Чечельницької РДА № 297 від 23.08.2017 року про призначення опікуна . 31.01.2018 на ім'я відповідача, як спадкоємця, позивачем направлено лист-претензію за №SAMDNWFC00003396568, згідно з яким позивачем пред'явлено вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором від 03.04.2014, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та померлою [PERSON] в розмірі 500.00 грн. Станом на день подачі позову до суду відповідачем вимоги позивача задоволені не були. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позичальник скористався наданими йому позивачем кредитними коштами, однак свої зобов'язання по поверненню кредиту при житті не виконала. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов'язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу). Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] які є малолітніми дітьми померлої [PERSON] є спадкоємцями які прийняли спадщину. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивачем не було надано доказів на підтвердження наявності спадкового майна, яке увійшло до спадкової маси, його вартості та місце розташування. Встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що Банк повідомляв боржника [PERSON] про наявність боргу перед Банком та обов'язку його погасити. В матеріалах справи міститься лист-претензія від 31.01.2018 р., адресована відповідачам по справі, однак позивачем не надано доказів отримання останніми вказаної претензії. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Представник позивача до суду для розгляду справи не з'являвся, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотань про витребування доказів, зокрема інформації про майно, яке перебувало у власності померлого, не заявляв, зазначив про наявність необхідних доказів у матеріалах справи та відсутність клопотань та заяв з боку позивача. Відповідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів одержання відповідачем у спадщину майна, достатнього за вартістю для задоволення вимог банку та зазначені обставини виключають можливість задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до спадкоємця боржника в порядку статті 1282 ЦК України. Крім того рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.05.2017 року, яке 10.06.2017 року набрало законної сили ,стягнуто з [PERSON] ([NUMBER] ідентифікаційний номер) на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", 49094, м.Дніпро вул. Набережна Перемоги,50 код ЄДРПОУ 14360570 МФО №305299 р/р № 29092829003111 заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2014 року у сумі 11 519 (одинадцять тисяч п"ятсот дев"ятнадцять) грн. 69 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп., тобто судом стягнено заборгованість по даному кредитному договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України передбачено, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто фактично провадження у справі має бути закрито, оскільки спір щодо кредитного договору є між позичальником і спадкоємцем, тобто між іншими сторонами, але про той самий предмет спору ,то в задоволенні позову необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою у позові судові витрати слід віднести на рахунок позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed