Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ «КБ «Надра», приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М., третя особа: ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві, просила суд скасувати виконавчий напис від 29 січня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М., зареєстрований в реєстрі №116, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підстав договору купівлі-продажу квартири та вищевказаною адресою; визнати виконавчий напис від 29 січня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Кобелєвой А.М., зареєстрований в реєстрі №116, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підстав договору купівлі-продажу квартири за вищевказаною адресою, таким що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 січня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований реєстрі №116, де запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Малаховською І.В. 20.05.2008, реєстровий №1114, укладений між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра», в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №229/П/66/2008-840, строк за який провадить стягнення з 20.05.2008 по 02.10.2013. Згідно укладеного кредитного договору №229/П/66/2008-840 від 28 травня 2008 року банк надає позичальнику у тимчасове користування на умов забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 79089,63 доларів США, за програмою «Житлові рішення». 28 травня 2008 року між [PERSON] (покупець за договором) та [PERSON] (продавець за договором) було укладено договір купівлі-продажу квартири за вищевказаною адресою. 28 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотек, предмет іпотеки - нерухоме майно: квартира [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Малаховською І.В., зареєстрований в реєстрі №1112 в Державному реєстрі правочинів за реєстраційний номер № 2923995. В зв'язку з цим, з моменту укладання вказаних вище договорів банківського кредиту та іпотеки, позивач до жовтня місяця 2008 року належним чином та у відповідності до умов вказаних вище договорів виконував покладені на нього зобов'язання, вчасно та в повному обсязі повертав частинами кредит та відсотки за його користування. Проте, в жовтні місці 2008 року у зв'язку з економічною кризою, доходи позивача зменшились, що призвела до часткової неплатоспроможності позивача. До того ж всі ризики знецінення національної валюти України банк поклав на позивача. Однак, позивач продовжував сплачувати всі необхідні платежі, проте не в повному обсязі, як передбачено кредитним договором. В зв'язку з цим, починаючи із вересня місяця 2012 року позивач неодноразово звертався до установи банку з приводу отримання реструктуризації кредиту, відсотків за його користування та заборгованості, яка виникла внаслідок часткового не виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, однак сторони не могли ніяк досягти згоди з приводу реструктуризації зобов'язань позивача за кредитним договором. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив право позивача на добровільне виконання вимог третьої особи в строки та в порядку передбаченому кредитним договором та Законом. Виконавчий напис нотаріуса, був вчинений із порушенням вимог законодавства України, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед стягувачем, недотримання трирічного строку з дня виникнення права на вимогу, а саме всупереч вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку». Загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, становить 1 024126,78 грн. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку позивача не було проінформовано, та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Крім того, банк також не проінформував позивача про збільшення розміру заборгованості. [PERSON] не отримувала ніякої письмової вимоги про усунення порушення за борговим зобов'язанням, розрахунку, суми заборгованості. Крім того, позивач відзначила, що вищевказана квартира є єдиним майном позивача, де вона проживає з членами своєї сім'ї, до того ж загальна площа квартири складає 29 кв.м. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву, у якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, справу слухати у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивач та його представник. З письмової згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №229/П/66/2008-840, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 79089,63 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Житлові рішення» строком до 27 травня 2033 року (а.с.7-9). Згідно п.2.1 кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкції, позичальник укладає з банком договір іпотеки 1- кімнатної квартири, що знаходиться за адресою, [ADDRESS] в день укладання цього договору. Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що при непогашенні заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок майна, що обтяжене іпотекою, банк звертає стягнення на майно позичальника у відповідності з діючим законодавством України. Крім того, 28 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Малаховською І.В., зареєстрований в реєстрі №1115, предметом якого є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], загальною площею 29,60 кв.м. (а.с.10-11). 29 січня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Малаховською І.В. належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.18) та яка перебуває в іпотеці ПАТ «КБ «Надра» (а.с.12). Згідно вищевказаного виконавчого напису за рахунок продажу вказаної вище квартири, приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: основного боргу в розмірі 77 317, 75 доларів США, еквівалент в гривні складає 618 000, 78 грн; сума відсотків - 36 367, 89 доларів США, еквівалент в гривні складає 290 688,52 грн; сума пені - 6320,67 доларів США, еквівалент в гривні складає 50521, 14 грн; сума штрафу за порушення умов кредиту у розмірі - 7 908,96 доларів США, еквівалент в гривні складає 63 216,34 грн; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі - 1700 грн. Загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, становить 1024 126,78 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до ПАТ «КБ «Надра» із заявами про конвертацію валюти кредиту, зменшення відсоткової ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом, прощення нарахованих відсотків, неустойки (штрафу та пені) (а.с.14, 15). Листом ПАТ «КБ «Надра» надав відповідь, згідно якої [PERSON] необхідно звернутись особисто до Центрального офісу банку, де буде запропоновано можливі шляхи врегулювання питання щодо погашення заборгованості в досудовому порядку (реструктуризації кредитної заборгованості) (а.с.16). На підставі вищевказаного виконавчого напису, 25.02.2014 старшим державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Бердар М.М. було відкрито виконавче провадження (а.с.13). Згідно п.283 ,,Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до вимог ч.1 ст.35 Закону України ,Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотокодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'зання у не менш ніж тридцятидений строк та попередження про звернення стягння на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. В порушення вимог передбачених законом за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, позивач не отримавала вимоги від відповідача про усунення порушень, а саме про погашення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», а також ст.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пленум Верховного Суду України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», пунктом 13 роз'яснено, що при оскарженні боржником виконавчого напису, суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у задоволенні вимог, викладених у виконавчому написі лише у разі безпідставності вимог виконавчого напису. Серед іншого, юридичною підставою для звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) є невиконання зобов'язань в момент настання терміну його виконання. Відповідно до частин 1 і 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. В свою чергу, згідно ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року за № 1304-VII визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином, норми Закону України «Про іпотеку», зокрема і в частині задоволення вимог іпотекодержателя, мають бути застосовані з урахуванням норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» СП Центру обслуговування споживачів №1 від 13.06.2014 №933, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Квартира є приватизованою. (а.с.47). Отже, із вказаної довідки вбачається, що також не спростовано відповідачами по справі, що [PERSON] є зареєстрованою та постійно проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], яке є предметом іпотеки, не має іншого житла та своєї згоди на відчуження вказаного нерухомого майна не надавала. До того ж житлова площа вказаної квартири становить 29,60 кв.м., тобто не перевищує 140 кв.м. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перебування у власності позивача іншого нерухомого майна. Таким чином, предмет іпотеки квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року за № 1304-VII, в наслідок чого щодо наведеного нерухомого майна діє мораторій на примусове стягнення (відчужене без згоди власника) майна. Відповідно до ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. від 29.01.2014, зареєстрований в реєстрі за № 116 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягає скасуванню та є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вищенаведених норм для здійснення даного виду нотаріальних дій. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в рівних частках на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved