Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.07.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість 14978.41 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1511.77 грн.; заборгованості по процентам 9599.08 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2678.11 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 689.45 грн. (штраф процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням їх (позивача) законних прав. Враховуючи викладене, звернулися до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, і додатково суду пояснила, що 11.07.2006 року [PERSON], після підписання заяви про надання банківської картки разом з Умовами та Тарифами отримала картку за №5457082940138816 зі встановленим на ній лімітом, який в подальшому змінювався не з'явився. Вказаною карткою почала активно користуватися, знімаючи з неї грошові кошти та вносячи їх на картковий рахунок. В подальшому, шляхом переоформлення картки та підписання у звязку з цим нової заяви та відповідно Умов та правил разом Тарифами, отримала картку за № 4149437801032945, якою також активно користувалася протягом 201-2013 років. У звязку з належним використання картки відповідачеві неодноразово було збільшено кредитний ліміт по картці та останнє збільшення відбулося 04.06.2012 року зі встановленням кредитного ліміту у 2000 грн. Однак в подальшому відповідач в порушення умов договору грошові кошти отримані за кредитом не повертала, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становить понад 14 тис. грн.. В добровільному порядку відповідач від свого обовязку, щодо погашення заборгованості ухиляється та таку погашати не бажає. Просить суд позов задовольнити, та стягнути з [PERSON] суму заборгованості відповідно до наданого розрахунку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно у 2006 році отримала картку на вказаних позивачем умовах, однак після звільнення з роботи здала як заробітну картку так і намагалася здати кредитну картку. Однак через відмову позивача прийняти кредитну картку, вважала, що після закінчення строку її дії вона буде вважатися закритою. В подальшому дійсно отримала картку у ПАТ КБ «ПриватБанк», однак картка була не кредитною, а соціальною та грошові кошти які належали банку вона не знімала. Просила в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2006 року відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання Умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку. В даній [PERSON] зазначені дані відповідача, місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан, місце роботи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При отриманні кредиту сторонами було передбачено зміну кредитного ліміту картки, відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг Сторонами було погоджено, що підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушенням відповідачем умов щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користуванням, в квітні 2016 року позивач подав позов до суду, в якому зазначив, що відповідачем порушені зобов'язання по договору б/н від 11.07.2006 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становить 14978.41 грн.. З матеріалів справи вбачається, що початковий ліміт кредитної карти було встановлено на рівні 250 грн., який в подальшому, після переоформлення картки 23.02.2011 року, відповідно до 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг було збільшено, а саме 21.07.2011 року до 350 грн., 20.08.2011 року до 450 грн., 22.05.2012 року до 900 грн., 04.06.2012 року до 2000 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача, після отримання кредитної картки [PERSON] почала нею користуватися в повному обсязі, знімаючи кредитні кошти та поповнюючи картковий рахунок. Аналізуючи обґрунтування, підстави, зазначені сторонами, щодо позовних вимог та заперечень, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст.. 1054 ЦК України, на яку посилається сторона позивача в обґрунтування своїх позовних вимог, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ст. ст.\~526, 530, 610\~та ч. 1 ст.\~612 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Як вбачається з матеріалів справи, при укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярі або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610 ч.2 ст.615, 629, 1050 ЦК України, встановлено, що зобов'язання мають виконуватися сторонами згідно умов договору, та визначено наслідки невиконання зобов'язань. Так,\~ст.. 509 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями\~629 та 630 ЦК України\~визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених в установленому прядку. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком i клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися i інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача, ПАТ [PERSON] банк «ПриватБанк»,

Outcome: approved