Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

15.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив позбавити відповідача батьківських прав. Дану заяву мотивув тим, що відповідач є його батьком. Після смерті матері, яка померла [INFO], відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не приймає ніякої участі у його вихованні, не спілкується з ним, не цікавиться ні навчанням, ні життям, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. 18.05.2016 року позивач, скориставшись правом, в порядку ст.31 ЦПК України, подав заяву в якій також просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача. Одночасно просив стягнути понесені витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності. В наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник органу опіки і піклування Коростенської міської ради повідомив про розгляд справи у його відсутності, в наданій суду заяві позовні вимоги позивача підтримав. Свідок [PERSON] показала, що позивач є її онуком. Після смерті матері онук проживає з нею, оскільки батько перестав піклуватись про сина, не цікавиться ні його життям , ні навчанням, а також тривалий час не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання. Також вказала, що відповідач зловживає спиртними напоями і навіть кошти, які утримує після смерті її доньки витрачає на свої потреби, а не на потреби сина. Прокурор Коростенської місцевої прокуратури Стадник Д.М. позовні вимоги підтримав та вказав, що враховуючи обставини справи є всі підстави для задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, думку прокурора та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 27.09.1999 року. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.01.2014 року слідує, що мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не створює належних умов для його здорового фізичного, духовного та морального розвитку, зловживає спиртними напоями та не надає ніякої матеріальної допомоги. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. При з"ясуванні обставин справи було досліджено висновок органу опіки і піклування Коростенської міської ради, з якого слідує про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON]. Даний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету № 48 від 03.02.2016 року. Ухилення від виконання юридичного обов"язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати ( батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов"язку по вихованню дитини, якщо вона ( він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. З психолого-педагогічної характеристики особистості, наявної в справі, слідує, що [PERSON] проживає окремо від свого сина [PERSON], не приділяє йому уваги, батьківські збори не відвідує, навчанням не цікавиться. При розгляді справи встановлено, що відповідач умисно тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, належні сину кошти, які отримує після смерті його матері, витрачає на власні потреби, не створює належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку сина, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наявних в справі доказів суд вважає, що відповідач зобов"язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на його утримання та має можливість надавати її в зазначеному в позовній заяві розмірі, тобто в 1/3 частки доходу, щомісячно, оскільки жодного доказу щодо неспроможності надавати матеріальну допомогу в зазначеному розмірі відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. З квитанції №ПН7518 від 12.02.2016року слідує, що позивачем понесені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 551 гривня 20 копійок. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, оскільки на підставі ст.5 ч.1.п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved