Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем перебувала з 12.11.2005 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб з відповідачем розірвано. На даний час вона з дитиною проживає у своїх батьків окремо від [PERSON] Вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обов"язку щодо утримання доньки та з моменту припинення спільного проживання матеріально дитині не допомагає. Вона має невелику заробітну плату та проживає з батьками похилого віку. [PERSON] з березня місяця жодним чином не цікавиться життям дитини, займається своєю кар"єрою. З 2009 р. він являється засновником та директором ТОВ "Добрий друк", виконавчим директором Фонду ефективної законотворчості, консультантом по юридичним питанням у Верховній Раді України, розмір отриманого відповідачем доходу їй не відомий. На момент звернення до суду між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов"язку утримувати доньку. Вважає, що відповідач отриманий дохід може не декларувати у податковій інспекції, його дохід може бути нерегулярним, тому аліменти потрібно стягувати у твердій грошовій сумі. Їхня дитина навчається в спеціалізованій школі з поглибленим вивченням предметів природничо-математичного циклу, що потребує більших затрат на навчальний матеріал, ще донька має певні порушення здоров"я, через що необхідні відповідні витрати. В судове засідання позивач не з"явилася, представник позивача [PERSON] суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві вказала, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв"язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 12.11.2005 року (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 9). Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 11). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач зазначає про те, що донька [PERSON] мешкає з нею та перебуває на її забезпеченні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За заявленим вимогами позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно. При визначені розміру аліментів суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору та врахує те, що малолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні матері, відповідач є особою працездатного віку. Беручи до уваги положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", яким встановлено з 1 січня 2015 р. прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в сумі 1286 грн. на одну особу з розрахунку на місяць, та вимоги ст. ст. 181, 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі прожиткового мінімуму, а саме по 1286 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2015 року (день пред"явлення позову, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті) і до досягнення дитиною повноліття. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум"). Позивачем суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню.

Outcome: partial