Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом і в його обґрунтування зазначили, що 07.02.2007 року померла їх бабуся [PERSON]. Від імені [PERSON] 05.04.2001 року [PERSON] сільською радою Лохвицького району Полтавської області, реєстровий № 48 був посвідчений заповіт на все майно на її сина [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) члена КСП "Доля" [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 15.02.2009 року помер їх батько [PERSON]. До 2016 року позивачам не було відомо про існування заповіту, згідно якого [PERSON] заповідала все майно їхньому батькові [PERSON] 09.09.2016 року позивачі звернулися до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їм було відмовлено, у звязку із закінченням строку для прийняття спадщини. Тому позивачі змушені звернутися до суду і просити визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але направили заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2007 року померла бабуся позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.02.2007 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 35 (а.с.15). Від імені [PERSON] 05.04.2001 року [PERSON] сільською радою Лохвицького району Полтавської області, реєстровий № 48 був посвідчений заповіт на все майно на її сина [PERSON] (а.с.16). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) члена КСП "Доля" [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0052806 від 30.12.1996 року, виданий Лохвицькою районною державною адміністрацією. 15.02.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.02.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 70 (а.с.18) - батько позивачів (свідоцтво про народження [PERSON] від 14.11.1975 року, видане Золотоніським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 414 та свідоцтво про народження [PERSON] від 14.03.1974 року, видане Золотоніським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 89) (а.с.9, 11). Після смерті 07.02.2007 року [PERSON] спадкова справа не заведена. Після смерті 15.02.2009 року [PERSON] спадкова справа заведена 06.03.2009 року Золотоніською міською державною нотаріальною конторою Черкаської області за № 67/2009, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 350/01-16 від 14.03.2017 року. Після того, як позивачам стало відомо про наявність спадкового майна померлої [PERSON] вони звернулися до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачам було відмовлено в зв"язку із тим, що вони пропустили строк необхідний для прийняття спадщини. Строк необхідний для прийняття спадщини позивачі пропустили у зв"язку із тим, що тільки в 2016 році серед речей батька вони знайшли заповіт. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивачі надали суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку, оскільки вони не знали про існування заповіту. За змістом\~ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання такої заяви. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк пропущений позивачами для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved