Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський [PERSON] банк" [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року, що становить в гривневому еквіваленті 5 922 285 (п"ять мільйонів дев"ятсот двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п"ять) гривень 84 копійки, звернути стягнення на належне на праві власності (договорів купівлі-продажу) [PERSON] нерухоме майно, житловий будинок з надвірними будівлями, за номером 178а, по вул.Басівкутська в місті Рівне, загальною площею 100,8 кв.м., що складається з 3 (трьох) житлових кімнат та жилою площею 42,2 кв.м.. та земельну ділянку за адресою м.Рівне, вул.Басівкутська, буд.178а, загальною площею 700,0 кв.м., шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", з наданням Публічного акціонерному товариству "Всеукраїнський [PERSON] банк" всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або в інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб"єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, за номером 178а, по вул.Басівкутська в місті Рівне, загальною площею 100,8 кв.м., що складається з 3 (трьох) житлових кімнат та жилою площею 42,2 кв.м.. та земельну ділянку за адресою м.Рівне, вул.Басівкутська, буд.178а, загальною площею 700,0 кв.м., за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходження предмета іпотеки довідки про склад сім"ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача подав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглянути у відсутність представника позивача та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи через оголошення у засобах масової інформації, проте у судове засідання повторно не з"явилася, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала. Суд, враховуючи клопотання представника позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, 13 жовтня 2006 року між ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 91/06Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 13000 доларів США, цільове призначення кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу житлового приміщення від 13 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотарусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] за реєстровим номером 2331, що укладений між Позичальником та [PERSON], згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вулюБасівкутська, будинок 178а. Кредитні кошти надаються терміном по 13 жовтня 2026 року, з виплатою 12,8 % процентів річних відповідно до п.п.1.3, 1.4 Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов"язань по вказаному Кредитному договору між банком та [PERSON] був укладений Договір іпотеки №91/06Р/І від 13 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 06 червня 2006 року за реєстровим №1268з. Відповідно до даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов"язання, що випливає з кредитного договору передав іпотекодержателю в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, за номером 178а, по вул.Басівкутська в місті Рівне, загальною площею 100,8 кв.м., що складається з 3 (трьох) житлових кімнат та жилою площею 42,2 кв.м.. та земельну ділянку за адресою м.Рівне, вул.Басівкутська, буд.178а, загальною площею 700,0 кв.м. Дане нерухоме майно належить [PERSON] на праві приватної власності. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2012 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" заборгованість за кредитним договором №91/06Р від 13 жовтня 2006 року в розмірі 959 862,35 грн. та судові витрати в розмірі 3219 грн.. Заборгованість відповідачем погашена не була і станом на 20 травня 2016 року загальна її сума становить 230 166 доларів США, яка складається з: 116 450 доларів США - заборгованість за кредитом, 113 716,74 доларів США - відсотки за користування кредитом, що станом на 20.05.2016 року по курсу НБУ становить 5 813 913,43 грн. та 108 372,41 грн. - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). Загальна сума заборгованості становить 5 922 285,84 грн.. На підставі постанови правління НБУ від 19.03.2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" призначено [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та повноваження ліквідатора ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 572 ЦК України, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець), забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов"язання одержати задоволення з вартості заставленного майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека це вид забезпечення виконання зобов"язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником, забезпеченого іпотекою зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України "Про іпотеку" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов"язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов"язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов"язання. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов"язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов"язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Такі ж положення чинного законодавства передбачають і умови іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлює, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Наявність судового рішення про стягнення з відповідача заборгованості на користь банку не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане відповідачем в іпотеку майно. Отже, враховуючи те, що на даний час заборгованість за кредитним договором №91/06Р від 13.10.2006 року не погашена, наявне рішення про стягнення заборгованості та те, що стягнення заборгованості за рішенням суду не позбавляє позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що існують всі підстави для задоволення вимоги банку про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, за номером 178а, по вул.Басівкутська в місті Рівне, загальною площею 100,8 кв.м. та земельну ділянку за адресою м.Рівне, вул.Басівкутська, буд.178а, загальною площею 700,0 кв.м.. Одночасно, суд звертає увагу на дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об"єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об"єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття "мораторій" у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов"язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Мораторій є відстроченням виконання зобов"язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України "Про мораторій", не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов"язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України "Про мораторій" протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний [PERSON] не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов"язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій" не підлягає виконанню. Відповідну правову позицію висловив Верховний суд України в постановах від 30 вересня 2015 року у справах № 6-1825цс15 та № 6-1494цс15. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved