Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, свої вимоги мотивувавши тим, що 06 вересня 1997 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського району м. Києва. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Подружні стосунки фактично припинилися між сторонами у листопаді 2014 року через постійне пияцтво чоловіка і негідну поведінку на очах неповнолітніх дітей. Сумісне проживання і ведення спільного господарства було припинене з 06.06.2015 року. У зв"язку з чим позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів але не менше двох тисяч гривень на двох неповнолітніх дітей, як таких, що відповідач згоден надавати щомісячно добровільно до настання повноліття доньки [PERSON], а якщо вона після повноліття продовжує навчання і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років, і, відповідно у разі досягнення повноліття першої дитини, у вигляді 1/4 частини від усіх доходів, але не менше тисячі гривень або у сумі еквівалентній 40у.о., як таких, що відповідач згоден надавати щомісячно добровільно до настання повноліття сина [PERSON], а якщо він після повноліття продовжує навчання і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення ним двадцяти трьох років . В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06 вересня 1997 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 2005, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ( а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5-6) .Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Подружні стосунки фактично припинилися між сторонами у листопаді 2014 року через постійне пияцтво чоловіка і негідну поведінку на очах неповнолітніх дітей, свідченням чого є виклик міліції та адміністративне стягнення, накладене на [PERSON], однак з надією збереження сім'ї сумісне проживання продовжилося до 06.06.2015 року. За означений період відновити нормальні шлюбні стосунки між нами не вдалося, оскільки постійно виникали сварки і непорозуміння на очах неповнолітніх дітей, внаслідок чого сумісне проживання і ведення спільного господарства було припинене з 06.06.2015. За таких обставин позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше примирення та збереження сім'ї неможливе. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе. Виходячи з положень ч. 1 ст. 111 СК України судом вживаються заходи щодо примирення подружжя у формі зупинення провадження у справі та надання сторонам строку на примирення у строку на примирення у відповідності п. 1 ст. 201 ЦПК України. Відповідно до вимог п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно якої проголошена Конституцією України охорона сім'ї шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180, 181, 183, 184, 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] року народження, свідоцтво про народження [NUMBER] та [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження [NUMBER], то підлягає стягненню аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином після повноліття дітей має бути поданий окремий позов про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial