Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-16 00:00:00

До суду звернувся позивач ПАТ КБ «Приватбанк» з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DN81AR03110052 від 10 серпня 2007 року у сумі 90 000 гривень а також понесені судові витрати у сумі 1378 гривень при сплаті судового збору а також витрати при розміщенні оголошення у газеті про виклик відповідача у сумі 157 гривень 50 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] 10 серпня 2007 року був укладений кредитний договір №DN81AR03110052 згідно якого сторона позивача зобов'язалась надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 48 914 гривень 80 копійок на термін до 9 серпня 2014 року. Відповідач [PERSON] у свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором . Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, відповідач повинен надавати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язання за кредитним договором відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Сторона позивача зобов'язання виконала за договором у повному обсязі видала грошові кошти, відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також іншими витратами відповідно до умов договору. Представник позивача до судового засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] . не з'явився однак був належно повідомлена про час, місце слухання справи через газету «Урядовий кур'єр» від 30 квітня 2016 року за №83 , про прибуття до судового засідання на 19 травня 2016 року та 23 травня 2016 року , неявку його слід вважати неповажною. У відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, якщо фізична особа, яка бере участь у справі, не повідомила про дійсну адресу свого місця проживання, вона вважається повідомленою належним чином, якщо судову повістку надіслано за місцем проживання, зареєстрованому в установленому законом порядку. З огляду на вищевикладене, на підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки: Як слід з ст. 526 ЦК України де передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст.1047 ЦК України "Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа- незалежно від суми ." За ч.1 ст.1048 ЦК України " Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики ." Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч.1 ст. 1054 ЦК України " За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ". Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №DN81AR03110052 від 10 серпня 2007 року станом на 28 січня 2016 року складається з наступного 18406.34 гривень заборгованість за кредитом, 54069.16 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 12588.16 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом,4936.34 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.(а.с.3-5) Згідно кредитного договору №DN81AR03110052 від 10 серпня 2007 року позивач надав грошові кошти на придбання автомобілю відповідачу у сумі 48914.80 гривень , та були обумовлені строки повернення до 9 серпня 2014 року . За рахунок-фактурою №АВТ-003569 від 2 серпня 2007 року відповідач отримав грошові кошти на товар ВАВЗ-21074-120-21.(а.с.9) Відносно укладеного кредитного договору , між позивачем та відповідачем у суду будь яких сумнів не має. Вони відповідають як і надані документи інтересам позивача так і відповідача та засвідчені їхніми підписами . Відповідач [PERSON] як свідчать надані докази знав про укладення кредитного договору, предмету договору, права та зобов'язання сторін, права позичальника, відповідальність сторін, порядок розгляду спору, особливі положення договору, припинення договору, однак проігнорував їх виконання , не розраховувався за наданий кредит. Таким чином було доведено, що між сторонами був укладений договір на отримання кредиту зі сплатою відсотків за користуванням кредитом на суму залишку заборгованості кредитування , який відповідає вимогам сторін. Позивач надав кошти для використання відповідачу який їх отримав , однак відповідач не зважаючи на умови договору з свого боку його не виконує , кошти своєчасно не повертає, з таких підстав вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того задоволенню підлягає і вимоги про повернення позивачеві понесені ним судові витрати при подачі позовної заяви які складають у сумі 1378 гривень судового збору та публікації у газеті «Урядовий кур'ер» від 30 квітня 2016 року за №83 вартістю 157.50 гривень, що складає разом 1378+ 157.50 = 1535.50 гривень. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України« Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.» На підставі ст.ст. 526, 625, 1047,1048,1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved