Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

13.10.2020 представник позивача АТ КБ "Приватбанк" Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 16.11.2013 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та згодом отримав встановлений кредитний ліміт на карту, який протягом терміну користування послугами позивача збільшився до 2100 грн. кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4. договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Враховуючи, що відповідачем зобов`язання належним чином не виконуються, просить суд, стягнути з відповідача 11811,62 грн. заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредита в розмірі 3346,65 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в розмірі 1169,20 грн. та нарахованої пені в розмірі 7\~295,77 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 27.10.2020 у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник АТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на веб-сайті Судової влади України, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав, відзив на позов до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.11.2013 ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту № б/н від 16.11.2013 шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого за період користування кредитними коштами збільшився до 2100 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та розрахунком заборгованості. Підписавши 16.11.2013 анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку [PERSON] підтвердив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором від 16.11.2013 вбачається, що станом на 16.09.2020 заборгованість становить 11811,62 грн. і складається з заборгованості за тілом кредита в розмірі 3346,65 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в розмірі 1169,20 грн. та нарахованої пені в розмірі 7\~295,77 грн. При цьому до кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 16.11.2013 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути нараховані проценти згідно ст. 625, пеню нараховану за несвоєчасну сплату кредиту. Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.11.2013 , посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Однак, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст.634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки в підписаній відповідачем адресованій позивачеві заяві не міститься жодних умов щодо пені, тому у стягненні з відповідача на користь позивача пені слід відмовити. Звертаючи увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що положеннями частини 1статті 1048\~ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, тоді як частиною 2 статті 625\~ЦК України встановлено наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625\~ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому заявлена вимога банку про стягнення заборгованості нарахованої на прострочений кредит згідно ст. 625 є законними та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 16.11.2013 станом на 16.09.2020 року в розмірі 4515,85 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту та відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованою пенею у розмірі 7295,77 грн. слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 38,23% (4\~515,85 х 100 : 11\~811,62), судовий збір слід стягнути в розмірі 803,59 грн. (2102 х 38,23: 100).

Outcome: partial