Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний\~ Банк "Укргазбанк" звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], яким просив стягнути, солідарно, із на користь Банку заборгованості за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року : заборгованість за кредитом- 7 645,47 доларів США, заборгованість за процентами - 104,73 доларів США, прострочена заборгованість за процентами- 241,32 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату процентів- 189,37 грн., а всього: 7 991,52 доларів США та 189, 37 грн. , а також понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 18 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Украгазбанк» , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Украгазбанк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір №03-10196707-Ф, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 27 200,00 доларів США , на строк з 18.05.2007 року по 17.05.2027 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 відсотків річних для придбання двокімнатної квартири [ADDRESS], та під поруку [PERSON] згідно договору поруки №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року. Відповідно до п.п. 1.2. договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п 3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язався використати та повернути кредит не пізніше 17.05.2027 року та сплачувати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 113.33 доларів США щомісячно, до 10 числа кожного місяця, сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячно, виходячи з 12,5 відсотків річних. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається із розрахунку заборгованості позичальника, станом на 09.09.2014 року, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого і виникла заявлена Банком заборгованість, яку позивач і просить стягнути в судовому порядку ( т.1 а.с.2, т.2 а.с.172) . 16 лютого 2015 року [PERSON] заявлені вимоги не визнав, подав зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк", яким , з урахуванням доповнень просив , визнати недійсним кредитний договір №03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк »; визнати недійсним іпотечний договір від 18 травня 2007 року зареєстрований в реєстрі за № 1397, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк»; зупинити ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахування пені, відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором № 03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року , укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк»; виключити з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором від 18.05.2007 року, а саме квартири за адресою [ADDRESS]; зобов'язати Відкрите акціонерне товариство Аціонерний банк «Укргазбанк» повернути [PERSON] у натурі все, що банк отримав на виконання угод за договором по наданню споживчого кредиту №03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Украгазбанк» (т. 1, а.с. 49-55, 67). Зустрічний позов мотивував тим, що станом на 18.05.2007 року АБ «Укргазбанк» не був уповноваженим банком з надання кредиту готівковою іноземною валютою фізичній особі відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦК України, п. 6 ч. 1 ст.4, ст. 34, п.5 розділу VІІI Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п. 3 ст.1, ч.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Разом з тим, Банк відповідно до генеральної ліцензії (з додатком) на здійснення валютних операцій, ст. 1054 («Кредитний договір») та п. 6 ч. 1 ст.4, ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" мав право надавати споживчий фінансовий кредит іноземною валютою протягом 11 діб, тобто виконати кредитний договір № 03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року, лише з дати видачі генеральної ліцензії по 16 жовтня 2011 року. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика може бути такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Разом з тим, частиною другою статті 11 Закону»Про захист прав споживачів» та абзацом шістнадцятим частини першої статті 6 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" питання, щодо відомостей, які кредитодавець має повідомити споживачеві до укладення кредитного договору, а стеттею 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ - щодо відомостей, які банк має надавати споживачу, як власному клієнту на його вимогу (Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011). Всупереч зазначеним вимогам банк позивачу при підписанні кредитного договору № 03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року не надав інформації про особу кредитодавця, його правоздатність та дієздатність. Крім того, у кредитному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п. п. 3.2, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року за № 168, визнані обов'язковими. Також банківськими установами не надавались окремі письмові документи з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживачів. Сукупна вартість (ціна) договорів у гривні на момент підписання споживачам не була повідомлена і також вони не мають уявлення про цю істотну умову договору на даний момент. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" про визнання недійсним кредитного договору об"єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (т. 1, а.с. 58). Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2015 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] витребувано у Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" належно засвідчені копії - Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" , яка діяла на момент видачі споживчого кредиту -18.05.2007 року;-довіреність №1785 від 10.04.2007 року на ім"я [PERSON];-положення про Кіровоградську філію ВАТ АБ"Укргазбанк" , яке діяло на момент видачі споживчого кредиту - 18.05.2007 року (т. 1, а.с. 87). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2015 року за клопотанням відповідача витребувано із Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" оригінал кредитної справи за Кредитним договором №№03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством АБ "Укргазбанк" та [PERSON] (т. 1, а.с. 131). Відповідно до ухвал від 16 лютого 2016 року , за клопотанням сторони відповідача, подовжено строк розгляду справи та призначено по справі судову- економічну експертизу, виконання якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Київська незалежна судово-експертна установа". Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено (т. 1, а.с. 197, 198, 200-201). 01 листопада 2016 року до суду надійшов висновок судово-економічної експертизи № 1942 від 17 жовтня 2016 року, в зв'язку з чим ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2016 року відновлено провадження у справі (т. 2, а.с. 1-26, 43). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2017 року за клопотанням сторони відповідача призначено по справі додаткову судову- економічну експертизу, виконання якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Київська незалежна судово-експертна установа". Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено (т. 2, а.с. 65, 67-68). Директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська незалежна судово-експертна установа" повернуто матеріали цивільної справи без проведення експертизи, оскільки оплата за проведення експертизи не надійшла, в зв'язку з чим ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2018 року поновлено провадження у справі (т. 2, а.с. 88, 154) та ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2018 року ухвалу від 13.01.2017 року по справі №404/9012/14-ц (номер провадження 2/404/9/18) про призначення додаткової судово-економічної експертизи - скасовано. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги первісного позову підтримав, у задоволенні зустрічного просив відмовити. Зазначив, що вимоги зустрічної позовної заяви є необгрунтованими. Так, факт отримання кредитних коштів не заперечується самим позичальником, який протягом семи років виконував умови кредитного договору належним чином, в порядку передбаченому цим же договором. Факт перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку [NUMBER] на поточний рахунок позичальника №262051967/840 підтверджується заявою [PERSON] від 18.05.2007 року, виписками по позичковому та поточному рахунках позичальника, меморіальним валютним ордером №TR.1279.1 від 18.05.2007 року. Тобто, на виконання заяви позичальника та умов Кредитного договору від 18.05.2007 року Банк здійснив перерахування кредитних коштів у повному обсязі в сумі 27 200,00 доларів США. За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. У випадку наявності в банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України. Банк станом на час укладання кредитного договору, мав видані Національним банком України банківську ліцензію №123 від 19.11.2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пп. 5-11 частини другої ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", дозвіл №123-2 від 19.11.2001 року, додаток до дозволу №123-2 від 19.11.2001 року на право здійснення операцій, визначених п.п. 1-4 частини другої та частиною четвертою ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Крім того, на час укладення оспорюваного кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. [PERSON] із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору до банку не звертався та не скористався наданим ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту. Натомість, матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що Банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію передбачену п.2. ст. 11 «Про захист прав споживачів». Крім того, перед підписанням кредитного договору, 16.05.2007 року Банк, під підпис ознайомив позичальника із Загальними умовами кредитування по програмі «Житло в кредит», для придбання нерухомості на вторинному ринку. Разом з цим, представник банку просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності у справі за зустрічним позовом [PERSON] до АБ "Укргазбанк" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору , про що подано ним заяву , оскільки не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку ( т.2 а.с.142). Відповідач [PERSON], його представник в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, у їх задоволенні просили відмовити, вимоги зустрічного підтримали, просили задовольнити. Додатково представник відповідача [PERSON] зазначав, що суд не може застосувати до даних видів договорів строки позовної давності, так як він спливає відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України. В межах судового провадження було проведено судово-економічну експертизу за договором споживчого кредитування №03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року, згідно якої експерт надав суду висновок. Ознайомившись із висновком, який є доказом по справі, вважає, що є всі підстави задоволення вимог [PERSON], оскільки : - на момент укладання договору у відповідача була відсутня індивідуальна ліцензія Національного банку України на видачу валютних кредитів; - умови оскаржуваного договору є несправедливими внаслідок нечесної підприємницької практики банку; - позичальник не був ознайомлений з повною інформацією про кредитні умови ; -кредитний договір містить положення, які прямо порушують права позичальника , передбачені Конституцією України та явно ставлять його у вкрай невигідне положення. До суду відповідач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію суду, надавав заяви про розгляд справи у його відсутності, вимоги за зустрічним позовом підтримав, заперечив проти вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" (т. 1, а.с. 130, 138). Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та його представника, як по первісному позову, так і по зустрічному, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного, з наступного. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно Положення про Кіровоградську філію Відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", затвердженого Спостережною радою ВАТ АБ "Укргазбанк" від 06 квітня 2005 року, протокол №2, та узгодженого начальником Головного управління Національного банку України у м. Києві і Київської області [PERSON] від 11 травня 2005 року, зареєстрованого рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків управління Національного банку України в Кіровоградській області від 15 червня 2005 року №43, начальник управління Національного банку України в Кіровоградській області [PERSON] 15 червня 2005 року, реєстраційний №183/22 від 15 червня 2005 року, директор департаменту Реєстрації та ліцензування банків [PERSON], Філія створена з метою здійснення банківської діяльності та інших операцій у відповідності з чинним законодавством України на території Кіровоградського регіону. Філія Банку - відокремлений структурний підрозділ Банку, що не має статусу юридичної особи, відкритий на підставі узгодження з Головним управлінням Національного банку України по м. Києву і Київській області та за погодженням з управлінням Національного банку України в Кіровоградській області, працює на консолідованому рахунку з Банком, має свій технічний рахунок в управлінні Національного банку України в Кіровоградській області відповідно до четвертої моделі обслуговування кореспондентських рахунків комерційних банків (філій) в СЕП згідно з «Інструкцією про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті" від 17.03.2004 року за № ПО та "Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні" від 21.01.2004 року за № 22, має МФО та здійснює банківську діяльність, передбачену дійсним Положенням у межах дозволу, наданого Банком і погодженого з управлінням Національного банку України в Кіровоградській області. Директор Філії діє на підставі цього Положення та довіреності, виданої Банком. У своїй діяльності Філія керується Законами України "Про банки і банківську діяльність", " Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про платіжні системи та переказ грошей в "Україні", "Про цінні папери і фондову біржу" та іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами Національного банку України, цим Положенням, рішеннями органів управління Банку - Загальних зборів учасників (акціонерів) та Правління, Спостережної ради Банку, актами локального регулювання, що видаються Правлінням Банку, зокрема, Положенням про порядок розрахунків з філіями, затвердженим Правлінням АБ "Укргазбанк" (протокол № 34 від 30.05.2000 року) зі змінами та доповненнями, наказами та розпорядженнями керівників Банку. Філія має свій окремий баланс, здійснює свою діяльність на принципах самофінансування, самостійної фінансової діяльності у відповідності з ціллю єдиної фінансової політики Банку та в межах повноважень, наданих Банком. Відповідно розділу 4 вказаного Положення, з врахуванням змін затверджених Спостережною радою ВАТ АБ "Укргазбанк" від 27 березняя 2006 року, протокол №270306, та зареєстрованих начальником Головного управління Національного банку України у м. Києві і Київської області [PERSON] від 23 травня 2006 року, Філія здійснює від імені Банку, у відповідності з вимогами чинного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, банківські та інші операції на підставі дозволу, наданого Банком на проведення банківських та інших операцій у межах, отриманих Банком банківської ліцензії та письмового дозволу, погодженого з управлінням Національного банку України в Кіровоградській області, а саме: Приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб (крім банків). Відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них у частині: відкриття та ведення рахунків клієнтів фізичних і юридичних осіб), (крім банків),у тому числі вкладних (депозитних) від імені Банку та на умовах, визначених Банком; видачі готівки фізичним особам за здійсненими переказами на їх ім"я від імені Банку та на умовах, визначених Банком; приймання готівкових коштів від юридичних і фізичних осіб для здійснення комунальних та інших платежів і переказів від імені Банку та на умовах, визначених Банком. Розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах і на власний ризик у частині розміщення залучених коштів від імені Банку, на умовах та на власний ризик Банку (крім міжбанківських операцій). Надання гарантій і поручительств та інших зобов'язань від третіх осіб, які передбачають їх виконання у грошовій формі (за дорученням Банку, від імені Банку на умовах, визначених Банком). Придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, беручи на себе ризик виконання таких вимог та приймання платежів (факторинг), (за дорученням Банку на умовах, визначених Банком). Лізинг (за окремим дорученням Банку, від імені Банку та на умовах , визначених Банком ). Випуск банківських платіжних карток і здійснення операцій з використанням цих карток у частині: випуск банківських платіжних карток від імені Банку і здійснення операцій з використанням цих карток. Випуск, купівля, продаж і обслуговування чеків, векселів та інших оборотних платіжних інструментів у частині купівлі, продажу та обслуговуванння чеків, векселів та інших оборотних платіжних інструментів від імені Банк та на умовах, визначених Банком. Надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських операцій. Операції з валютними цінностями: неторгівельні операції з валютними цінностями; ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів -нерезидентів у грошовій одиниці України; залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України в частині: залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України від імені Банку та на умовах, визначених Банком (крім міжбанківських операцій); операції з банківськими металами на валютному ринку України у частині здійснення: а) відкриття та ведення поточних та вкладних (депозитних) рахунків клієнтів у банківських металах (крім зарахування на поточні та вкладні (депозитні) рахунки банківських металів з їх фізичною поставкою клієнтами); б) купівля-продаж банківських металів за гриві (крім купівлі банківських металів з їх фізичною поставкою клієнтами); в) залучення банківських металів на вклади (депозити) клієнтів (крім клієнтів-банків та крім залучення на вклади (депозити) банківських металів з їх фізичною поставкою клієнтами); г) надання кредитів у банківських металах резидентам (юридичним особам та фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності (крім погашення кредитів банківськими металами з їх фізичною поставкою клієнтами); д) надання та отримання банківських металів у заставу в частині отримання в заставу банківських металів без їх фізичної поставки; е) відповідальне зберігання банківських металів у власному сховищі (крім приймання на відповідальне зберігання банківських металів з їх фізичною поставкою клієнтами); є) конвертація одного банківського металу в іншій у частині конвертації одного банківського металу в інший без їх фізичної поставки. Операції за дорученням клієнтів або від свого імені ( у частині здійснення операцій за дорученням клієнтів або від імені Банку): а) з інструментами грошового ринку; б) з інструментами, що базуються на обмінних курсах та відсотках; в) з фінансовими ф'ючерсами та опціонами. Здійснення операцій на ринку цінних паперів від імені Банку ( включаючи андеррайтинг) (у частині здійснення операцій на ринку цінних паперів за дорученням Банку). Довірче управління коштами та цінними паперами за договорами з юридичними та фізичними особами. При здійсненні банківських та інших операцій Філія використовує тарифи, затверджені тарифним комітетом Банку, та депозитні ставки, затверджені Правлінням Банку. Надання банківських послуг здійснюється філією на підставі відповідних договорів, укладених з контрагенами від імені Банку, в яких визначаються умови, що не суперечать чинному законодавству України. Філія працює на консолідованому рахунку з Банком, відображення операцій Філії здійснюється на окремому балансі, міжбанківські розрахунки клієнтів Філії здійснюються через техкоррахунок Філії в Банку. Розмір процентних ставок Філія встановлює по письмовому узгодженню з Банком у відповідності з єдиною фінансово-кредитною політикою останнього. Розмір тарифів (комісійної винагороди) за проведення банківських та інших операцій встановлюється Філією і затверджується Банком. Міжбанківські розрахунки клієнтів Філії здійснюються через техкоррахунок Філії в Банку. Філією проводяться операції в грошових одиницях, що знаходяться в обігу на території України в порядку, встановленому Національним банком України (т. 1, а.с. 108- 119). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено 10 квітня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за №1785 довіреність, за якою Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Голови Правління [PERSON] уповноважує директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], яка діє на підставі Положення про Кіровоградську філію ВАТ АБ "Укргазбанк" представляти банк перед третіми особами, а також вчиняти від імені Банку правочини, а саме: договори про надання кредиті юридичним і фізичним особам у випадку, якщо сума кредиту не перевищує лімітів повноважень, які встановлені кредитній комісії Філії діючим рішенням Кредитної ради Банку на дату укладення відповідного договору, укладаються директором Філії на підставі рішення кредитної комісії Філії без узгодження з Банком; договори про надання кредитів юридичним і фізичним особам у випадку, якщо сума кредиту перевищує ліміти повноважень, які встановлені кредитній комісії Філії діючим рішенням Кредитної ради Банку на дату укладення відповідного договору, укладаються директором Філії виключно за умови надання Банком письмового дозволу, викладеного у вигляді рішення Кредитної ради Банку та на умовах, викладених у цьому рішенні. Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. 25 квітня 2007 року за реєстром №1132 посвідчена довіреність в порядку передоручення на право представництва інтересів ВАТ АБ "Укргазбанк" повіреній особі, п. Лютому Олексію Олеговичу- начальнику управління клієнтської політики Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (т. 1, а.с.106-107). З"ясовано, що [PERSON] 16 травня 2007 року ВАТ АБ "Укргазбанк" ознайомлено із Загальними умовами кредитування по програмі "Житло в кредит для придбання нерухомості на вторинному ринку або землі, про що свідчить його підпис (т.1, а.с. 73). 16 травня 2007 року [PERSON] звернувся до директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON] із заявою щодо розгляду питання про надання кредиту з метою купівлі квартири, бажана сума кредиту- 27 200 доларів США, на строк 240 місяців (т.1, а.с. 74). 18.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк", в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], яка діє на підставі Положення про філію та Довіреності №1785 від 10 квітня 2007 року, та [PERSON] (позичальник) було укладено Кредитний договір №03-10196707-Ф, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 27 200,00 доларів США на строк з 18 травня 2007 року по 17 травня 2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних для придбачння двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 3.1.1 Кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, Банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] в Кіровоградській філії ВАТ АБ "Укргазбанк" та перерахувати кредитні кошти в розмірі 27 200 доларів США на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий у Кіровоградській філії ВАТ АБ "Укргазбанк". 18 травня 2007 року [PERSON] звернувся до директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON] із заявою щодо перерахування 18.05.2007 року з його позичкового рахунку [NUMBER] на його поточний рахунок [NUMBER] МФО 383073 кредитні кошти в сумі 27 200,00 доларів США, згідно кредитного договору № 03-10196707-Ф (т. 2, а.с. 173). Як вбачається із меморіального ордеру №TR.1279.1 від 18 травня 2007 року [PERSON] перераховано ВАТ АБ "Укргазбанк" кредитні кошти в сумі 27 200,00 доларів США на його поточний рахунок [NUMBER] згідно кредитного договору № 03-10196707-Ф та заяви клієнта від 18.05.2007 року (т. 2, а.с. 174). Тобто, зобов'язання Банком щодо надання кредиту Кредитором виконано в повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання, передбачені п. 3.3 Кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, зокрема: використати та повернути кредит в сумі 27 200 доларів США не пізніше 17 травня 2027 року та сплачувати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 113,33 доларів США щомісячно, до 10 числа кожного місяця- на рахунок [NUMBER] в Кіровоградській філії ВАТ АБ "Укргазбанк". 17 лютого 2009 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк", в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 18.05.2007 року №03-10196707-В, згідно якої Банк та Позичальник домовились про те, що з моменту укладення цієї додаткової угоди до кредитного договору Банк відкриває Позичальнику рахунок [NUMBER] для погашення заборгованості по кредиту, процентів за його використання та всіх комісійних платежів, передбачених кредитним договором, а Позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості по кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та всі комісійні платежі, передбачені кредитним договором, на вказаний рахунок за наступними реквізитами - рахунок [NUMBER], відкритий у ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 383073. Банк та Позичальник домовились про те, що з моменту укладення цієї додаткової угоди до кредитного договору отримані від Позичальника на рахунок [NUMBER] кошти (або кошти, отримані в порядку договірного списання) направляються Банком в першу чергу для оплати простроченої суми комісійних платежів, потім - простроченої заборгованості по процентах за кредит, потім - простроченої заборгованості по кредиту, потім строкової заборгованості по нарахованим комісіям, потім строкової заборгованості по процентах за кредит, потім строкової заборгованості по кредиту. Банк та Позичальник домовились про те, що якщо умови кредитного договору суперечать умовам цієї додаткової угоди, до правовідносин сторін застосовуються умови цієї додаткової угоди, інші умови кредитного договору залишаються без змін (т. 1, а.с. 8). Згідно додаткової угоди №2 до Кредитного договору від 18.05.2007 року №03-10196707-В від 04 березня 2009 року, укладеної між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк", в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], та [PERSON], Банк та Позичальник домовились внести зміни до п. 3.2.2 кредитного договору, виклавши його у новій редакції: « Виконувати доручення Позичальника на договірне списання грошових коштів на користь Банку з поточних рахунків Позичальника в національній та в іноземних валютах, а саме: в разі невиконання Позичальником зобов'язань за дійсним договором та/або в день купівлі іноземної валюти за заявкою Позичальника на валютному аукціоні НБУ списувати на користь Банку з поточних рахунків Позичальника [NUMBER] в Кіровоградській філії ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 383073, (або з будь-яких інших поточних рахунків Позичальника, що будуть відкриті на момент здійснення договірного списання) належні до сплати комісії, проценти в разі настання строку платежу, пеню за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, а також суму заборгованості по кредиту будь-яку іншу заборгованість Позичальника, що виникла згідно умов цього договору, в тому числі всі видатки, здійснені Банком під час виконання умов дійсного договору.» Інші умови кредитного договору залишаються без змін, і сторони підтверджують за ним свої зобов'язання (т. 1, а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Розділом V Кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року передбачена відповідальність за неналежне виконання договору. У випадку порушення позичальником зобов'язань, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених Банком за цим договором, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим договором. Під збитками сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов'язань за цим договором другою стороною (нараховані проценти за користування кредитом); витрати, здійснені сторонами за цим договором; заборгованість за цим договором в повному об'ємі (сума кредиту, проценти за користування кредитом). За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафа, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 09.09.2014 року в розмірі 7 991,52 доларів США та 189,37 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом- 7 645,47 доларів США, заборгованість за процентами - 104,73 доларів США, прострочена заборгованість за процентами- 241,32 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату процентів- 189,37 грн., розрахунок якої додається ( т.1, а.с. 3-4, т.2, а.с. 172 ). Зазначена сума заборгованості стороною відповідача не спростована. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1 і 3 ст. 533 цього ж Кодексу передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» встановлено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Порядок надання дозволу Національного Банку України на банківські oперації та генеральних ліцензій установлюється Положенням про порядок видачі банком банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затверджених постановою Правління Національного банку України № 275 від 17 липня 2001 року, у пункті 5.3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, відповідно до декрету Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.2.3. Положення, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку Банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких: неторговельні операції з валютними цінностями; операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами; ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України; залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України; залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках; інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України. У відповідності до роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет). Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом України у постановах від 24 вересня 2014 року № 6-145цс14, від 10 лютого 2016 року № 6-1680цс15. Банком надано зазначені документи. 18 травня 2007 року між ВАТ АБ "Украгазбанк", в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., який забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, за умовами якого Іпотекодавець зобов"язаний Іпотекодержателю не пізніше 17 травня 2027 року повернути кредит у розмірі 27 200 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, сплатити проценти в розмірі 13,5 % річних по простроченій заборгованості. Предметом іпотеки є нерухоме майно- квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18 травня 2007 року. Крім того, з метою забезпечення виконання обов"язків за кредитним договором 18.05.2007 року між ВАТ АБ "Украгазбанк", в особі директора Кіровоградської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №03-10196707-Ф, за умовами якого [PERSON] зобов"язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов"язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 18 липня 2014 року за вих.№51211/1326 ПАТ АБ "Украгазбанк" на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено претензію щодо сплати заборгованості по кредиту в розмірі 7 850,13 доларів США та 41,84 грн. (т.с.1, а.с. 15,16). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача по первісному позову в повному обсязі. Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положеннями п. 4 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Згідно ч. 5 цієї статті, у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливими може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону). Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Отже, для кваліфікації умов договору як несправедливих, необхідна наявність одночасно таких ознак: 1) умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 с. 509 ЦК України); 2) умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; 3) умови договору завдають шкоди споживачеві. Згідно розділу 3 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (п. 3.1). Статтею 230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. [PERSON] має довести ті обставини, за якими законодавець визначає визнання кредитного договору недійсним. У той же час, умови укладеного сторонами договору вказують на те, що позичальник зобов'язався використати та повернути кредит в сумі 27 200,00 доларів США не пізніше 17 травня 2027 року та сплачувати заборгованість за кредитом повними частинами в сумі 133,33 долари США щомісячно, до 10 числа кожного місяця( п. 3.3.1 Договору кредиту) . В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року між ВАТ АБ "Украгазбанк" (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., який забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, за умовами якого Іпотекодавець зобов"язаний Іпотекодержателю не пізніше 17 травня 2027 року повернути кредит у розмірі 27 200 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, сплатити проценти в розмірі 13,5 % річних по простроченій заборгованості. Предметом іпотеки є нерухоме майно- квартира, що знаходиться за адресою: місто Кіровоград,провулок Ковалівський, будинок під номером 13, квартира під номером 98, яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18 травня 2007 року. Під час розгляду справи , за клопотанням сторони відповідача , судом призначалась 16 лютого 2016 року судово- економічна експертиза. За висновком експерта №1942 від 17 жовтня 2016 року, вбачається, що згідно п.1.1. кредитного договору №03-10196707-0 від 18.05.2007 року встановлена процентна ставка у розмірі 12,5% річних. В межах наявних документів, ефективна ставка відсотка (реальна процентна ставка) та сукупна вартість кредиту (абсолютне значення подорожчання кредиту) за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року не визначені. За результатами експертизи, в межах наявних матеріалів, встановлено: ефективна ставка відсотка (реальна процентна ставка) на момент укладення кредитного договору №03-10196707-0 від 18.05.2007 року складає 13,72%; сукупна вартість кредиту (абсолютне значення подорожчання кредиту) на момент укладання кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, складає 34 597,99 дол. США. В межах наявних матеріалів, встановлені щомісячні платежі (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), згідно умов зазначених на момент укладення кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року складають: від 115,74 дол. США до 399,69 дол. США. За результатами експертизи, в межах наданих документів, встановлені щомісячні платежі (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами) в перерахунку доларів США на гривні, згідно умов зазначених на момент укладення кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року складають: від 584,51 грн. до 2018,44 грн. Згідно даних документів, не видається за можливе встановити чи обґрунтовано нормативно і документально виконано операції ВАТ АБ "Укргазбанк" (ПАТ АБ "Укргазбанк") з надання оформлення кредиту, щодо повноти нарахування відсотків за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року. В матеріалах справи відсутні усі документи, які відображають здійснення безготівкових операцій з надання кредиту та розмірів нарахованих процентів за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року. Умовами кредитного договору №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року (п.3.1.5. договору), передбачено застосування методу нарахування процентів «факт/факт» (для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та у році). В межах наданих документів, не видається за можливе визначити чи відповідає метод нарахування Банком процентів за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року вимогам «Положення про кредитування в ВАТ АБ «Укргазбанк» (ПАТ АБ "Укргазбанк"). Наявні «Положення про кредитування в ВАТ АБ «Укргазбанк» не містять інформації стосовно методів нарахування процентів. Крім того, в матеріалах справи відсутній графік погашення заборгованості за кредитним договором №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, у розрізі щомісячних платежів з відображенням розмірів нарахованих процентів за кожним платіжним періодом (т. 2, а.с. 1-26). У відповідності до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. За змістом статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Конституційний Суд України у справі від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 про захист прав споживачів кредитних послуг у мотивувальній частині рішення зазначив, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через установлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Як вбачається із матеріалів справи, спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних його умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, у тому числі у Банку була відповідна банківська ліцензія на видачу кредиту у валюті, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, умови кредитного договору викладені чітко та з наявністю повної інформації стосовно умов кредитування; [PERSON] підписав кожну сторінку кредитного договору, а також загальні умови кредитування, заяву позичальника про отримання кредиту, в якій підтвердив, що йому надано в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію, передбачену п. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів; на момент укладення договору та протягом 7 років з дня його укладення не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, частково виконував його умови. Разом з тим, висновок експерта №1942 від 17 жовтня 2016 року не спростовує обізнаність та погодження [PERSON] з усіма умовами надання кредиту банком, у тому числі, і з сукупною вартістю кредиту у вигляді реальної відсоткової ставки за кредитним договором та сукупної вартості кредиту у вигляді абсолютного здороження кредиту. Експертом застосовано до вказаних правовідносин документи, які набрали чинності значно пізніше дати укладання договору. Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги зустрічного позову в даному випадку не можуть бути задоволеними, позов є безпідставним та необґрунтованим. Вимоги [PERSON] щодо зупинення ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахування пені, відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором № 03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року ; виключення з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором від 18.05.2007 року, а саме квартири за адресою [ADDRESS]; зобов'язання Банку повернути [PERSON] у натурі все, що банк отримав на виконання угод за договором по наданню споживчого кредиту №03-10196707-Ф від 18 травня 2007 року , судових витрат є похідними, тому також задоволенню не підлягають. Щодо пропуску позовної давності, про застосування якого заявив представник банку , то необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому, відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"). Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №03-10196707-Ф від 18.05.2007 року, іпотечний договір від 18 травня 2007 року зареєстрований в реєстрі за № 1397 містять підпис [PERSON] Саме з моменту підписання зазначених договорів слід вважати, що останній був ознайомлений з їх змістом, а звернувся до суду лише 16 лютого 2015 року. При цьому, відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду у позові належить відмовити за безпідставністю, необґрунтованістю позовних вимог. За таких обставин, посилання предствавника банку на те, що [PERSON] пропустив строк позовної давності є зайвим, так як в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено через відсутність правових підстав для його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 517,60 грн., з кожного, внесеного судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved