Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

29 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. 20 липня 2016 року, позивач остаточно визначившись з позовними вимогами просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 26/08-Б від 23 липня 2008 року у розмірі 34163 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят три) доларів США 46 центів та 13995,67 грн. пені, яка складається з заборгованості по кредиту строкової - 31540 (тридцять одна тисяча п'ятсот сорок) доларів США, заборгованості по кредиту простроченої - 846 (вісімсот сорок шість) доларів США 97 центів, заборгованості по процентах поточної - 192 (сто дев'яносто два) долари США 75 центів, заборгованості по процентах простроченої - 1583 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят три) долари США 74 центи, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 5972 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят два) грн. 07 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 8023 (вісім тисяч двадцять три) грн. 60 коп. В рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 26/08-Б від 23 липня 2008 року у розмірі 34163 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят три) доларів США 46 центів та 13 995 (тринадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 67 коп., пені звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 53,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], належний [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 19 квітня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Калашниковою Т.В. за номером 1-983 та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Зміївське бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 2000 року, номер запису 192 в книзі 2. Звернення стягнення на нерухоме майно здійснити шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності у розмірі 69000,00 грн., з дотриманням вимог цього Закону. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] штраф у сумі 17429 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 50 коп. за невиконання умов кредитного договору № 26/08-Б від 23 липня 2008 року та договору іпотеки № 24/08-Б від 23 липня 2008 року щодо страхування предмету іпотеки та життя позичальника. Стягнути з [PERSON], [PERSON] судовий збір у розмірі по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з кожного. В обґрунтування позову за зазначено, що між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі заступника директора Харківської філії АБ «Укргазбанк» Бочарова В.М. та [PERSON], 23 липня 2008 року був укладений кредитний договір №26/08-Б. За умовами кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 43200,00 доларів США на строк з 23 липня 2008 року по 21 липня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. Згідно п.1.4. Кредитного договору кредит надається на задоволення споживчих потреб позичальника. Пунктом 3.1.1 Кредитного договору передбачено, що банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER]. Згідно п.3.1.1.1 Кредитного договору узгоджено, що надання кредитних коштів здійснюється з позичкового рахунку шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк». Банком зобов'язання по кредитному договору виконані, позичальнику відкрито позичковий рахунок, на підставі заяви позичальника від 23.07.2008 р. про видачу кредиту у сумі 37000, 00 дол. США на поточний рахунок позичальника зараховано суму 37000,00 дол. США. На підставі заяви позичальника від 24.07.2008 р. на поточний рахунок зараховано 300,00 дол. США, на підставі заяви від 07.08.2008 року зарахована сума 5500,00 дол. США. На підставі заяви від 15.08.2008 року зараховано 400,00 дол. США. Всього на поточний рахунок позичальника зараховано кредитні кошти у сумі 43200,00 дол. США, що підтверджено випискою з позичкового рахунку та випискою з поточного рахунку позичальника. Позичальник не виконав умови кредитного договору, не дотримується щомісячного графіку погашення кредиту, не в повному обсязі проводить погашення процентів за користування кредитними коштами, в результаті чого, станом на 27.03.2015 року, виникла заборгованість по кредиту у сумі 635,63 дол. США, прострочена заборгованість по процентах у сумі 1235,99 дол. США, у зв'язку з чим банк отримав право достроково стягнути суму заборгованості по кредиту. У забезпечення виконання зобов'язань, між банком та майновим поручителем [PERSON] було укладено договір іпотеки № 24/08-Б, посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим № 1097, згідно якого банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 53,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], належний [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Калашниковою Т.В. за номером 1-983 та зареєстрованого в КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 2000 року, номер запису 192 в книзі 2; земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, площею 0,2500 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 08 червня 2007 року, виданого Тимченківською сільською радою та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010769100051. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний номер № 7620274. У зв'язку з частковим погашенням заборгованості за кредитним договором, просив задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, 25.08.2016 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника позивача. Просив уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідачів [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. В ході розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON], представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги в частині розміру заборгованості визнали, не заперечували проти задоволення позову. Просили встановити відстрочку виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України, на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вказуючи, що житловий будинок є єдиним, постійним місцем проживання відповідачів, іншого нерухомого майна у власності [PERSON], [PERSON] немає. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правові відносини між сторонами. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 23 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі заступника директора Харківської філії АБ «Укргазбанк» Бочарова В.М. та [PERSON] був укладений кредитний договір №26/08-Б. За умовами кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 43200,00 доларів США на строк з 23 липня 2008 року по 21 липня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. Згідно п.1.4. кредитного договору кредит надається на задоволення споживчих потреб позичальника. (а.с.13-19) Пунктом 3.1.1 кредитного договору передбачено, що банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER]. Згідно п.3.1.1.1 кредитного договору узгоджено, що надання кредитних коштів здійснюється з позичкового рахунку шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк». Банком зобов'язання по кредитному договору виконані, позичальнику відкрито позичковий рахунок, на підставі заяви позичальника від 23.07.2008 року про видачу кредиту у сумі 37000, 00 дол. США на поточний рахунок позичальника зараховано суму 37000,00 дол. США. На підставі заяви позичальника від 24.07.2008 року на поточний рахунок зараховано 300,00 дол. США, на підставі заяви від 07.08.2008 року зарахована сума 5500,00 дол. США. На підставі заяви від 15.08.2008 року зараховано 400,00 дол. США. Всього на поточний рахунок позичальника зараховано кредитні кошти у сумі 43200,00 дол. США, що підтверджено випискою з позичкового рахунку та випискою з поточного рахунку позичальника. (а.с.24-27) Згідно п.п. 3.3.3 п. 3.3. договору позичальник зобов'язався використовувати відновлювальну відкличну лінію на споживчі цілі в межах ліміту 43200 доларів США по строку з 23 липня 2008 року по 212 липня 2008 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 14,5 процентів річних. Починаючи з 10 серпня 2011 року, встановлюється ліміт зменшення відновлюваної кредитної лінії згідно графіка. Починаючи з 10 серпня 2011 року позичальник зобов'язався сплачувати заборгованість за кредитним договором щомісячно по 212 дол. США, а 21.07.2028 року сплатити и 2164 дол.США. Відповідно до п. 3.3.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами (окрім останнього місяця користування кредитним коштами) та вдень закінчення строку, на який надано кредитні кошти, у відповідності з п. 1.1 та 1.6 цього договору, а також в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1 договору, проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, за зазначеної в п. 1.1. договору на рахунок, відкритий в Харківській філії АБ «Укргазбанк». У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитною лінією сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.12 договору, тобто збільшеної на 1 відсоток, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитною лінією та пеню у розмірі 0,1 відсоток від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. У разі порушення п.п. 3.3.12-3.3.16 договору, сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи з процентної ставки, встановленої п. 1.1. договору, підвищеної на 1 відсоток, починаючи з моменту порушення /недотримання позичальником відповідних пунктів договору. Сторонами, 05 березня 2009 року укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору, яка стосувалась змін до п. 3.2.2. кредитного договору стосовно договірного списання коштів на користь банку. (а.с.22) Позичальник не виконав у повному обсязі умови кредитного договору, не дотримується щомісячного графіку погашення кредиту, не в повному обсязі проводить погашення процентів за користування кредитними коштами, в результаті чого станом на 15.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 34163 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят три) доларів США 46 центів та 13995,67 грн. пені, яка складається з заборгованості по кредиту строкої - 31540 (тридцять одна тисяча п'ятсот сорок) доларів США, заборгованості по кредиту простроченої - 846 (вісімсот сорок шість) доларів США 97 центів, заборгованості по процентах поточної - 192 (сто дев'яносто два) долари США 75 центів, заборгованості по процентах простроченої - 1583 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят три) долари США 74 центи, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 5972 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят два) грн. 07 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 8023 (вісім тисяч двадцять три) грн. 60 коп. (а.с. 227-231, том 1) Факт наявності заборгованості та її розмір не спростовувалось відповідачами [PERSON], [PERSON], тобто визнано сторонами. У забезпечення виконання зобов'язань, між банком та майновим поручителем [PERSON] було укладено договір іпотеки № 24/08-Б, посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим № 1097, згідно якого банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 53,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], належний [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Калашниковою Т.В. за номером 1-983 та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Зміївське бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 2000 року, номер запису 192 в книзі 2; земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, площею 0,2500 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована:.[ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Державного акут на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 08 червня 2007 року, виданого Тимченківською сільською радою та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010769100051. На відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний номер № 7620274. У зв'язку з виниклою заборгованістю, на ім'я відповідачів направлялася претензія, однак дій щодо погашення заборгованості з боку відповідачів здійснено не було. (а.с. 63-64, 74-76) Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності з ч. 1, ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності з ч. 1 ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте у порушення приписів зазначених норм права та умов Кредитного договору Відповідач-1 не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування Кредитом у строки та в розмірах, встановлених Договором кредитної лінії. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст.. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно приписів п.п. 3.1.6, 4.3, 6.2, 6.3 договору іпотеки, у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором, зобов'язання [PERSON] у повному обсязі або в частині виконано не буде, банк має право одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. Крім того, відповідно до п.п. 3.3.12-3.3.15 договору, позичальник зобов'язався одночасно з укладенням договору надати банку укладені виключно у акредитованих у банку страхових компаніях договори страхування власного життя позичальника та майна, яке береться в іпотеку, вказаного у п. 2.1. договору, від ризиків, зазначених у пункті 3.2.5 договору, а також надати докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію зазначених договорів страхування на строк не менший ніж на рік. Крім того, позичальник зобов'язався вчиняти всі необхідні дії для дійсності зазначених у п. 3.3. 12 договору, договорів страхування, зазначеного у п. 2.1 договору, зокрема, вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь - яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. Не пізніше, ніж за три робочі до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договором страхування, які зазначені у п.3.3.12 договору, сплачувати такі чергові платежі та не пізніше ніж за один робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договорами страхування, надавати до банку докази таких сплат. Відповідно до п.п. 4 п. 3.2.5 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, у разі неналежної сплати страхових платежів за договором страхування майна, яке береться в іпотеку за ризиками - від вогню, стихійних лих та впливу рідини з водопровідних і каналізаційних труб, опалювальних та протипожежних систем у акредитованих у банку страхових компаніях та договору страхування власного життя у страховій компанії ЗАТ СК «Українська страхова група «Життя». Аналогічні вимоги щодо страхування предмету іпотеки передбачені п. 3.3.4 договору іпотеки. Доказів сплати страхового платежу за період з 04.04.2013 року по 16.09.2014 року відповідачами не надано, відповідно предмет іпотеки та життя позичальника за період 24.07.2009 року по 25.01.2015 року не були застраховані. Пунктом 4.2 договору іпотеки № 24/08-Б без оформлення заставної від 23.07.2008 року передбачена відповідальність за невиконання будь - якого з пунктів 3.3.1-3.3.12 договору іпотеки, у тому числі, і умови щодо страхування у розмірі 5 відсотків від заставної вартості предмету іпотеки, відтак, відповідачі солідарно повинні сплатити штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки у розмірі 17429,50 грн. Претензія від 16 грудня 2014 року № 44481 до позичальника та майнового поручителя на суму про сплату заборгованості станом на 15.12.2014 року та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки отримані відповідачами особисто, що підтверджується матеріалами справи. Статтею 99 Конституції встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалентом. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до ст. 5 Декрету № 15-93 операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету. З огляду на це уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Позивачем надано докази правомірності стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті. (а.с. 77-92) Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5, право вибору судового захисту, передбаченого Законом або договором, належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з порчутеля за тим самими договором кредиту разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам, що передбачені главою 71 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», іншими нормативними документами, що регламентують надання банками кредитів, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір. Законом України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобовязань за кредитними договорами в іноземній валюті , а саме Пункт 1 ч. 1 Закону, передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно ізстаттею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається із тексту вказаного Закону його дія на правовідносини поширюється при одночасному існуванні встановлених цим законом зазначених умов. Тобто, відсутність хоча б однієї із наведених нижче умов дає право іпотекодержателю на звернення стягнення на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобовязань за кредитами в іноземній валюті. Так, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою [ADDRESS]. (т.2 а.с. 74,75) Відповідно до акту депутата Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17.08.2016 року, [PERSON], [PERSON], зареєстровані та постійно проживають за адресою [ADDRESS]. Вказане житлове приміщення є їх постійним місцем проживання та реєстрації. По даним Тимченківської сільської ради іншого житлового будинку вони не мають. (т. 2 а.с. 81) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо [PERSON], їй належить житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 53,1 кв.м., земельна ділянка за вказаною адресою, площею 1539 кв.м., які передані в іпотеку. (т.2 а.с.71-73) Відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо [PERSON] відсутні. (т.2 а.с. 85) Враховуючи те, що нерухоме майно, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги позивача про звернення стягнення, складається із будинку, що не перевищує 250 кв.м., відповідачами цей будинок використовується як місце постійного проживання, що підтверджується вище дослідженими доказами, іншого нерухомого майна вони не мають, суд дійшов висновку про наявність сукупності умов для застосування Закону України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014 року. Разом з тим, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті прийнятий на певний строк з метою захисту житлових прав позичальника та майнового поручителя та не передбачає втрату кредитором право на звернення стягнення на предмет іпотеки (заставу) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власник). Отже, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не підлягає виконанню. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 року №6-57цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК УКраїни є обов'язковою для судів.

Outcome: approved