Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У квітні 2017 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача аліментів на її утримання. В обгрунтування позову зазначив, що [PERSON], являючись матір"ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не створила належні умови для повернення та проживання дитини, протягом 6 місяців не відвідувала свою дитину, не виявляла інтересу щодо її здоров"я. Згідно заяви матері [PERSON] головою Пулинської райдержадміністрації було прийнято розпорядження про тимчасове влаштування дитини [PERSON] до Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини. Рішенням Червоноармійського районного суду [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно 10 малолітніх дітей у зв"язку з невиконанням батьківських обов"язків. Не маючи власного житла, проживає без реєстрації у будинку свого співмешканця [PERSON], не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку в Червоноармійському центрі зайнятості. Будинок, в якому проживає сім"я, потребує ремонту, в підсобному господарстві нічого не утримують, відсутні елементарні умови для проживання, з продуктів харчування сім"я забезпечена тільки овочами та хлібом. 04.04.2017 року на ім"я начальника служби у справах дітей Пулинської РДА від [PERSON] надійшла заява про те, що вона не має ні бажання, ні можливості повертати дитину у свою сім"ю та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку с.В"язовець Пулинського району Житомирської області, відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць, який у 2017 році для дитини віком до 6 років становить- 406,50 грн. на користь дитини, а розпорядником буде заклад (сім"я, особа), де буде виховуватись дитина і хто буде представляти її інтереси. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Погодилася з мотивами, наведеними у позові. Прокурор висловив свою думку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та думку прокурора, який вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є матір"ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 08.06.2016 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00016748098 від 09.06.2016 року. Батько у свідоцві про народження цієї дитини зазначений відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.4,6). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Пулинської РДА Житомирської області №30 від 17.03.2017 року малолітню [PERSON], [INFO] поставлено на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах у зв"язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків (а.с.7). Згідно заяви [PERSON] від 14.06.2016 року на ім"я головного лікаря Житомирського обласного будинку дитини відповідач просила прийняти її дитину [PERSON] до будинку дитини на строк 6 місяців у зв"язку зі складним матеріальним становищем (а.с.8). Відповідно до розпорядження голови Пулинської райдержадміністрації Житомирської області №174 від 10.06.2016 року на підставі заяви [PERSON], враховуючи складні життєві обставини, які склались в сім"ї, подано клопотання до управління охорони здоров"я облдержадміністрації про виділення путівки до державного дитячого закладу [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із заяви відповідача на ім"я начальника служби у справах дітей Пулинської РДА від 04.04.2017 року [PERSON] не має змоги забрати свою дитину [PERSON] з дитячого будинку, в якому вона перебуває за її заявою. Про те, що може бути позбавлена батьківських прав, попереджена і розуміє всі наслідки свого рішення (а.с.11). Згідно повідомлення комунального закладу "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради №75 від 15.02.2017 року за час перебування дитини [PERSON], [INFO], в даному закладі остання відвідувалась матір"ю лише один раз -18.10.2016 року (а.с.12). Згідно довідки про склад сім"ї №576 від 03.04.2017 року до складу сім"ї [PERSON] входить її співмешканець [PERSON] (а.с.10). Відповідно до повідомлення Червоноармійського районного центру зайнятості №74 від 08.02.2017 року, [PERSON] на обліку безробітніх не перебуває та по питанню працевлаштування не зверталася (а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації від 13.04.2017 року №02-09/0680, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не створила належні умови для повернення в сім"ю та проживання дитини, протягом 6 місяців не відвідувала свою дитину, не виявляла інтересу щодо її здоров"я. Згідно заяви матері [PERSON] було прийнято розпорядження голови Пулинської райдержадміністрації про тимчасове влаштування дитини [PERSON] до Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини. Рішенням Червоноармійського районного суду [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно 10 малолітніх дітей у зв"язку з невиконанням батьківських обов"язків. Не маючи власного житла, проживає без реєстрації у будинку свого співмешканця [PERSON], не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку в Червоноармійському центрі зайнятості. Будинок, в якому проживає сім"я, потребує ремонту, в підсобному господарстві нічого не утримують, відсутні елементарні умови для проживання, з продуктів харчування сім"я забезпечена тільки овочами та хлібом. 04.04.2017 року на ім"я начальника служби у справах дітей Пулинської РДА від [PERSON] надійшла заява про те, що вона не має ні бажання, ні можливості повертати дитину у свою сім"ю та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як показав в судовому засіданні свідок [PERSON], який являється сільським головою Кошелівської сільської ради Пулинського району, [PERSON] за рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області було позбавлено батьківських прав відносно десяти її неповнолітніх дітей. Її малолітня дитина [PERSON] з червня 2016 року перебуває в дитячому будинку, однак за час її перебування в державній установі [PERSON] лише один раз відвідала доньку, не проявляє будь-якого інтересу до її життя та подальшої долі. [PERSON] проживає в с.В"язовець Пулинського району спільно із співмешканцем, ніде не працює, бажання повернути доньку в сім"ю не має. У відповідача відсутні будь-які умови для проживання дитини, немає ані одягу для дитини, ані ліжечка та інших необхідних для дитини речей, іграшок. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не бажає повернути її в сім"ю, тому її доцільно позбавити батьківських прав. За правилами ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст.184 СК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, який на дітей віком до 6 років становить 1355 грн., визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі не меншому, ніж 30% від цієї величини, а саме у розмірі 406,50 грн. з відповідача на користь дитини [PERSON]. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 640 грн. на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved