Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У червні 2020 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що остання, являючись матір"ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не створює належних умов для його проживання та виховання, не забезпечує дитину їжею, залишає її в холодному будинку без догляду дорослих, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини. Будинок, в якому проживає сім"я, потребує ремонту, санітарний стан незадовільний, плита в аварійному стані, в будинку чадно та холодно. 28 травня 2020 року під час виїзду представників служби у справах дітей Пулинської райдержадміністрації спільно з в.о.директора КНЗ "Центральна районна лікарня" Пулинської районної ради та працівниками Пулинського ВП по місцю проживання відповідачки було виявлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] "ять діб перебували в будинку без нагляду дорослих. В будинку було чадно та брудно, плита в аварійному стані, діти брудні та занедбані. При спілкуванні з дітьми стало відомо, що [PERSON] , скориставшись відсутністю матері, залишила свою дитину на виховання десятирічної сестри [PERSON] на п"ять днів без жодних продуктів харчування в холодному будинку. У зв"язку з цим комісією було прийнято рішення про негайне відібрання дітей та їх тимчасове влаштування до КНЗ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" для обстеження та лікування. У зв"язку із систематичним залишенням дитини матір"ю [PERSON] службою у справах дітей спільно з працівниками Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області постійно здійснювались виїзди за місцем проживання відповідачки, обстежувалися умови проживання дитини в сім"ї. Встановлено, що будинок потребує капітального ремонту та негайного ремонту плити, брудно, антисанітарія, відсутні продукти харчування, в господарстві нічого не утримується, мати систематично залишає однорічну дитину на малолітніх брата та сестру, які варять їсти дитині та перуть йому одяг. Протягом 2020 року відповідачка тричі разом з сином перебувала на тимчасовому влаштуванні в КНЗ "Центральна районна лікарня Пулинської районної ради" у зв"язку з неналежним виконанням батьківських обов"язків та хворобою дитини. З [PERSON] неодноразово проводились бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків, відбиралися пояснення, надавались терміни на виправлення, виносились попередження про те, що в разі невиконання батьківських обов"язків буде вирішуватися питання про позбавлення її батьківських прав, однак вона продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов"язків. Згідно наказу служби у справах дітей Пулинської райдержадміністрації №36 від 01.04.2020 року дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв"язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування просить суд відібрати дитину [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідачки на користь її дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області в судове засідання не з"явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про місце та час його проведення повідомлена належним чином, подала на адресу суду належним чином завірену письмову заяву про розгляд справи без її участі. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється матір"ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 23.05.2019 року (а.с.13). Наказом служби у справах дітей Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області від 01.04.2020 року №36 поставлено на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] у зв"язку з тим, що мати [PERSON] 2003 року народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків (а.с.10). Згідно повідомлення КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Пулинської районної ради №208 від 27.05.2020 року 27 травня 2020 року при відвідуванні сім"ї [PERSON] педіатром було виявлено, що діти [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. перебувають в будинку без нагляду дорослих. Зі слів дітей [PERSON] перебуває на лікуванні в лікарні, [PERSON] відсутня з 23.05.2020 року. Нагляд за однорічним [PERSON] здійснювала десятирічна [PERSON] . В будинку не опалювалось протягом декількох днів, плита перебуває в аварійному стані. В будинку брудно, діти самі готують собі їжу. Місце перебування неповнолітньої матері [PERSON] невідоме. Подальше перебування дітей в таких умовах є недопустимим та створює пряму загрозу їх життю та здоров"ю (а.с.12). Розпорядженням голови Пулинської райдержадміністрації Житомирської області №98 від 28.05.2020 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] негайно відібрано у матері [PERSON] , 2003 р.н. та доставлено у КНП "Центральна районна лікарня" Пулинської районної ради (а.с.11). За повідомленням Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області від 19.02.2020 року №928/224/02-2020 [PERSON] систематично залишає свого малолітнього сина на меншу сестру, яка такоє є малолітньою. 10.02.2020 року на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУПАП, та її сина було вилучено до Пулинської ЦРЛ (а.с.14). Згідно копії довідки про склад сім"ї, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради №2 Пулинського району Житомирської області, №145 від 25.02.2020 року до складу сім"ї відповідачки входять: мати [PERSON] , 1983 р.н., сестра [PERSON] , 2010 р.н., брат [PERSON] , 2011 р.н. та син [PERSON] , 2019 р.н. (а.с.15). За даними Пулинської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості №307 від 10.06.2020 року [PERSON] за послугами до даної філії не зверталася і станом на 10.06.2020 року як безробітня не зареєстрована (а.с.16). Згідно копії довідок управління праці та соціального захисту населення Пулинської РДА №330 та №331 від 09.06.2020 року [PERSON] знаходиться на обліку в даному управлінні та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям та щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини (а.с.17). Відповідно до копії довідки-характеристики, виданої виконавчом комітетом Соколівської сільської ради Пулинського району Житомирської області №148 від 25.02.2020 року неповнолітня [PERSON] на даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Проживає разом з матір"ю [PERSON] , 1983 р.н. [PERSON] часто залишає дитину без нагляду, зникає з дому на декілька днів. На момент перевірки були випадки відсутності продуктів харчування (а.с.9). В своїх письмових поясненнях на ім"я начальника служби у справах дітей Пулинської райдержадміністрації Житомирської області від 14.02.2020 року та 03.04.2020 року [PERSON] пояснила, що попереджена про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов"язків та зобов"язалася не покидати дитину, прибирати в будинку та дотримуватися теплового режиму в будинку (а.с.18). Той факт, що відповідачка не створює належних умов для проживання та виховання дитини, підтверджується копіями актів обстеження умов проживання і виховання дітей в сім"ї від 10.03.2020 року та 28.05.2020 року з фотоілюстраціями до них (а.с.19-20, 22-26). Згідно висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області від 11.06.2020 року №0910/02-09 орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області вважає за доцільне відібрати дитину [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.6-7). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно вимог ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У пунктах 2-5 частини 1 статті 164 СК зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, оцінивши всі вищевстановлені обставини, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по догляду та вихованню дитини, а залишення дитини у неї на даний час є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. Разом з тим, суд наголошує, що відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідно до частини третьої статті 170 Сімейного кодексу України, відповідачка не позбавлена можливості повернути дитину. За правилами ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відтак, обов"язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов"язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачка ухиляється від матеріального забезпечення свого сина, за станом здоров"я є працездатною, інших осіб на утриманні не має, тому суд, відповідно до ст.182 СК України, вважає стягнути з [PERSON] аліменти на користь її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини її щомісячного доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів малолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторонни стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідачки у розмірі 840 грн. 80 коп. з позовних вимог про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та 840 грн. 80 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь держави, всього 1681 грн. 60 коп.

Outcome: approved