Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та договором поруки. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 вересня 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір № 2153 про надання позики для купівлі житлового будинку у розмірі 100 000 грн на 20 років під 3% річних. Договором покладено на позичальника обов"язок погашення позики проводити щорічно рівними частинами у строк до 24 вересня. Перша щорічна плата повинна бути внесена в строк до 24 вересня 2013 року. Остання - до 24 вересня 2032 року. Окрім того, за прострочку погашення позики позичальник повинен сплатити Фонду пеню у розмірі 0,5% від невнесеної або внесеної не в строк суми за кожний день прострочення. Свої обов`язки Фонд виконав своєчасно і сумлінно і відповідачу фактично надано 100000 грн, а саме: 08.10.2012 - 13862 грн, 04.12.2012 року - 16138 грн., 04.04.2013 року - 20000 грн., 15.10.2013 року - 15000 грн., 28.04.2014 року - 8888 грн., 20.05.2014 року - 6000, 22.05.2014 року - 10000 грн., 21.07.2014 року - 10112 грн. Позичальник [PERSON] систематично порушує зобов"язання за договором позики, оскільки коштів на погашення позики та відсотків починаючи з 24.09.2017 року від неї не поступило. На забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов"язань за договором позики між Фондом та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки від 17 вересня 2012 року № 2051. Вони як особи, які дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. 25.10.2019 року на адресу поручителів була направлена вимога № 207 про виконання ними зобов"язань боржника за договором позики, відсотків та пені. Оскільки згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого окремо. Оскільки заборгованість за Договором позики від 24.09.2012 року № 2153 не погашена, то Фонд звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості з позичальника та поручителів у солідарному порядку і просить стягнути з них солідарно 47895 грн. 50 коп, а саме: 15000 грн позики, 5700 грн. 00 коп. відсотків за користування позикою та 27195 грн. 50 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 29.01.2020року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.02.2020року. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнала, просила суд зменшити розмір пені за кредитним договором та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України право позикодаваця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого окремо. Судом встановлено, що відповідно до договору № 2153 від 24.09.2012, укладеного між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , відповідачу [PERSON] надано позику для купівлі житлового будинку в сумі 100000 гривень зі сплатою 3% річних у національній валюті України, з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 вересня 2032 року. Договором покладено на позичальника обов"язок погашення позики проводити щорічно рівними частинами у строк до 24 вересня. Перша щорічна плата повинна бути внесена в строк до 24 вересня 2013 року. Остання - до 24 вересня 2032 року. Окрім того, за прострочку погашення позики позичальник повинен сплатити Фонду пеню у розмірі 0,5% від невнесеної або внесеної не в строк суми за кожний день прострочення. Зобов`язання щодо видачі кредитних коштів [PERSON] , згідно укладеної Кредитної угоди, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1381 від 08.10.2012 - 13862 грн., № 1289 від 04.12.2012 року - 16138 грн., № 393 від 04.04.2013 року - 20000 грн., № 1358 від 15.10.2013 року - 15000 грн., № 284 від 28.04.2014 року - 8888 грн., № 556 від 20.05.2014 року - 6000 грн., № 572 від 22.05.2014 року - 10000 грн., № 703 від 21.07.2014 року - 10112 грн. Окрім того, 17 вересня 2012 року, між [PERSON] та [PERSON] , як поручителями, та Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, як кредитором, укладено Договір поруки № 2051. Згідно п.п 1. Договору поруки від 17.09.2012 року, поручителі зобов`язуються відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань, по поверненню кредиту, наданого [PERSON] в сумі 100000 грн. терміном на 20 років, а також 3% річних на користування кредитом та штрафних санкцій, на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач [PERSON] належним чином свого зобов`язання щодо погашення кредиту не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 24.09.2017 року по 12.12.2019 року, яка становить 47895, 50 грн., з них: 15000 грн. - заборгованість за позикою, 5700 грн. - заборгованість за відсотками, 27195, 50 грн. - заборгованість за пенею. З метою досудового врегулювання спору щодо сплати заборгованості позивачем направлялися відповідачу [PERSON] претензії про стягнення заборгованості по кредитній угоді та штрафу за несвоєчасно здійснені платежі № 74 від 05.07.2018 року, № 118 від 225.09.2018 року, № 206 від 25.10.2019 року згідно яких відповідача повідомлено про необхідність погашення сум боргу за кредитним договором та намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Крім того, поручителям [PERSON] та [PERSON] позивачем направлялися листи -претензії №75 від 05.07.2018 року, №118 від 25.09.2018 року, № 207 від 25.10.2019 року, якими позивач інформував про заборгованість [PERSON] , та необхідність погашення сум боргу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої зобов`язання за договором позики, в передбачені графіком погашення позики строки та розмірі кошти не сплатила, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у сумі 20700 грн., яка складається із: основної суми позики, що становить - 15000 грн., відсотків у сумі 5700 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача до позичальника [PERSON] про стягнення пені значно перевищує розмір боргу за позикою (15000 грн.), відсоткам за користування позикою (5700 грн.). Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Враховуючи те, що розмір пені перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків, виходячи з принципу розумності та справедливості суд приходить до висновку про необхідність зменшення на підставі ч. 3 ст. 551 ЦПК України суми нарахованої пені до 15000 грн., враховуючи принцип співрозмірності суми основного боргу і боргу по сплаті неустойки. Отже, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , слід солідарно стягнути в користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі - 35700 грн., з яких: позика - 15000 грн., відсотки за користування позикою - 5700 грн., пеня - 15000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: partial