Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 20.03.2009 р. вони з відповідачем [PERSON] уклали договір позики, який оформлено розпискою, відповідно до якого [PERSON] позичила у них 50000,00 євро, 18000,00 дол. США. Відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути 5000,00 євро та 5000 дол. США в серпні 2010 р., 5000,00 дол. США - в грудні 2011 р. На решту суми мав бути складений додатковий графік повернення. В забезпечення зобов'язання укладено договір поруки, за яким відповідач [PERSON] зобов'язався нести відповідальність перед позивачами по погашенню боргу [PERSON] Протягом 2009 р. відповідач [PERSON] взяла у позивачів ще 5700,00 дол. США, тобто [PERSON] отримала у позивачів кошти в борг в загальній сумі 50000,00 євро, 23700,00 дол. США. 05.12.2013 р. [PERSON] повернула позивачам 30000,00 євро. Залишок боргу становить 584000,00 грн. (еквівалентно 20000,00 євро), 646062,00 грн. (еквівалентно 23700,00 дол. США), 110705,58 грн. - 3% річних, які відповідачі добровільно не повертають. (а.с. 2-5, 84-85) В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник і представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити, розмір позовних вимог зменшили, просять стягнути солідарно з відповідачів в гривневому еквіваленті 23700,00 дол. США, 19500,00 євро, а також 3% річних за період з 21.12.2016 р. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що [PERSON] визнає наявність боргу перед позивачами у розмірі 19500,00 євро і 18000,00 дол. США, але позов пред"явлено передчасно і вимоги не доведено. Не доведено позику саме 23700 дол. США позивачами відповідачам. Є незрозумілим, хто з позивачів, яку суму коштів позичив. Вваєжає, що не доведено укладення договору поруки з [PERSON]: не зазначено сторін договору поруки, договір поруки не підписаний другою стороною. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки 20.03.2009 р. відповідач [PERSON] позичила 50000,00 євро та 18000,00 дол. США у [PERSON], [PERSON] (які є подружжям). Відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути 5000,00 євро та 5000 дол. США в серпні 2010 р., 5000,00 дол. США - в грудні 2011 р. На решту суми мав бути складений додатковий графік повернення. (а.с. 67) Графік погашення решти боргу сторонами складено не було. В забезпечення зобов'язання за договором позики, складеного у виді розписки [PERSON], того ж дня, на тому ж аркуші (на розписці [PERSON] про позику) укладено договір поруки, за яким відповідач [PERSON] як поручитель зобов'язався нести відповідальність в повному обсязі перед [PERSON] по погашенню боргу [PERSON] (а.с. 67) На звороті розписки [PERSON] про позику (а.с. 67зворот) - розписка позивача [PERSON] про отримання 30000,00 євро в рахунок погашення боргу. На а.с. 90 - розписка позивача [PERSON] про отримання 500,00 євро 07.09.2010 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). У розписці [PERSON] про позику від 20.03.2009 р. не встановлений строк повернення решти позики. Окремо вимоги щодо повернення боргу позивачі відповідачам не пред"являли. 04.11.2016 р. позивачами до суду подано позовну заяву про стягнення з відповідачів суми боргу, яку відповідачі отримали 21.11.2016 р., яка є першою вимогою позивачів до відповідачів повернути борг. (а.с. 47) В зв"язку з цим виник обов"язок повернути борг протягом 30 днів. Суду не надано доказів того, що позивачі позичили відповідачу [PERSON] ще 5700,00 дол. США, а відповідачі цей борг не визнають. Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] має боргові зобов"язання перед позивачами в розмірі 555750,00 грн. (еквівалент 19500 євро за курсом Нацбанку України станом на .04.2017 р. - 28,50 грн. за 1 євро ), 482580,00 грн. (еквівалент 18000,00 дол. США за курсом Нацбанку України станом на .04.2017 р. - 26,81 грн. за 1 дол. США) (а.с. 106, 105); 6749,16 грн. - 3% річних (за період з 21.12.2016 р. по 18.04.2017 р.). Порука (визначення, наслідки порушення, права і обов'язки) регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України. Порука є одним з видів забезпечення виконання зобов"язання (ст. 546 ч. 1 ЦК України). Законодавством не передбачено спеціальної форми укладення договору поруки, крім того, що правочин щодо забезпечення виконання зобов"язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ч. 1 ЦК України). У розписці [PERSON] про позику від 20.03.2009 р. є письмове зобов"язання [PERSON] (з зазначенням його року народження, номера і серії паспорта громадянина України, дати його видачі і органу, який видав паспорт, ідентифікаційного номера, адреси проживання) як поручителя нести відповідальність в повному обсязі перед [PERSON] по погашенню боргу [PERSON] (а.с. 67) Згідно ст. 553 ч. 1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ч. 1 ЦК України). В зв"язку з викладеним суд вважає, що відповідач [PERSON] є поручителем по грошовому зобов"язанню [PERSON] (за договором позики) перед позивачами, а тому несе солідарну відповідальність разом з позичальником [PERSON] На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, позики, поруки, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивачів відповідачами порушені, тому вони підлягають захисту: з відповідачів на користь позивачів потрібно стягнути солідарно борг за договором позики від 20.03.2009 р. в розмірі 555750,00 грн. (еквівалент 19500 євро), 482580,00 грн. (еквівалент 18000,00 дол. США), 6749,16 грн. - 3% річних, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України потрібно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів 6283,71 грн. судового збору, 3897,50 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed