Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

22.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити списання із її особового рахунку [NUMBER] боргу в сумі 656,62 грн., а також здійснити перерахування на її особовий рахунок сплачених нею коштів в розмірі 792,74 грн., з яких: 492 грн. 58 коп. за утримання будинку та опалення, 300,16 грн. - за водопостачання. Також позивачка просить перевести борг за комунальні послуги в сумі 792,74 грн. та штраф, що виник станом на 01.05.2014 року в сумі 164 грн. 04 коп., на ПАТ «Банк «Меркурій». При цьому позивачка вказує на те, що відповідно до ст.24.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією. 18.12.2013 року вона сплатила рахунок за комунальні послуги за листопад 2013 року в сумі 792 грн. 74 коп. через касу ПАТ «Банк «Меркурій». Однак, в порушення Закону України від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ПАТ «Банк «Меркурій» привласнив транзитні кошти, і КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва не отримало вчасно сплачені нею кошти за житлово-комунальні послуги. Як зазначає [PERSON], свої зобов'язання по сплаті рахунку за житлово-комунальні послуги вона виконала вчасно та в повному обсязі. В той же час, ПАТ «Банк «Меркурій» свої зобов'язання відповідно до законодавства України не виконав. Тому, на думку позивачки, саме ПАТ «Банк «Меркурій» несе грошові зобов'язання перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва. Позивачка зазначає, що вона має квитанцію з відміткою банку. Інформацію про сплачену нею квитанцію має і КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, оскільки отримало від банку корінець від квитанції, яку вона сплатила. Посилаючись на викладені обставини, а також положення ч. 24.3 ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», позивачка [PERSON] просить задовольнити її вимоги. Під час розгляду справи в суді до участі у справі в якості співвідповідача було притягнуто ПАТ «Банк «Меркурій». В-подальшому, позивачка позовні вимоги уточнила. Просить визнати ПАТ «Банк «Меркурій» боржником перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва на суму 792,74 грн. починаючи з 20.12.2013 року (а.с. 23-24). Крім того, [PERSON] просить зобов'язати КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва здійснити перерахунок нарахованих їй комунальних платежів з урахуванням знижки за утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі 10 %, починаючи з грудня 2013 року, а також здійснити списання з її особового рахунку [NUMBER] боргу в сумі 697,63 грн. та зарахувати на вказаний особовий рахунок оплату в сумі 792,74 грн. в тому числі 492 грн. 58 коп. за утримання будинку та опалення і 300,16 грн. за водопостачання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представники відповідача КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва Скрипка І.В. та Кривич О.М. проти позову заперечують. При цьому, в своїх запереченнях від 10.06.2014 року Скрипка І.В. вказує на те, що Комунальне підприємство по управлінню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва було створено на підставі рішення Деснянської районної у м. Києві ради № 25 від 11.12.2001 року та з 01.02.2002 року надавало житлово-комунальні послуги у зазначеному районі міста. Відповідно до рішення Деснянської районної у м. Києві ради від 10.09.2009 року за № 28, КП "Житлорембудсервіс" було визначено виконавцем комунальних послуг. В подальшому, на підставі рішень Деснянської районної у м.Києві ради № 16 від 18.02.2009 року та № 28 від 10.09.2009 року, 01.10.2009 року було створено КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради", яке з 01.10.2009 року є виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових споруд. На підставі рішення Київської міської ради від 27.10.2011 року № 396/6612 змінено найменування КП "Дирекція" на Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 26.06.2013 року № 1041, було затверджено Статути КП "Житлорембудсервіс" та КП "Дирекція", які передані до сфері управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. Як вказує представник відповідача, відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 80 від 27.01.1997 року Комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислювальний центр (ГІОЦ) забезпечує розщеплення платежів за житлово-комунальні послуги від населення та перераховує розподілені суми на розрахункові рахунки підприємств-постачальників житлово-комунальних послуг. Таким чином, сплачені споживачем кошти перераховуються на розрахунковий рахунок КП ГІОЦ, а КП ««Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва отримує кошти, сплачені споживачем, тільки в частині оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Кошти за опалення, холодне та гаряче водопостачання та водовідведення розщеплюються КП ГІОЦ на розрахункові рахунки виконавців та виробників зазначених комунальних послуг. Представник відповідача Скрипка І.В. також зазначає, що кошти за спожиті у листопаді 2013 року житлово-комунальні послуги в розмірі 762 грн. 74 коп. (в т.ч. за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 246 грн. 98 коп.) від [PERSON] на розрахунковий рахунок КП ГІОЦ не надходили, а тому у позивача виникла заборгованість по вказаним платежам. Відповідно до п. 2.3 Розпорядження № 140 від 03.02.2011 року виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про впорядкування нарахування плати за житлово-комунальні послуги в м. Києві», у разі оплати населенням житлово-комунальних послуг до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим включно (незалежно від святкових та вихідних днів), нарахування за житлово-комунальні послуги за наступний за розрахунковим місяць здійснювати за тарифами, встановленими для розрахунків з населенням з оплатою останнім до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 2.6 даного Розпорядження застосовуються тарифи, встановлені для розрахунків з населенням з оплатою останнім після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, у разі: наявності заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за попередні періоди, на яку не укладено договір про її реструктуризацію. Як вказує Скрипка І.В., у зв'язку з несплатою позивачкою рахунку за листопад 2013 року, при виставленні рахунку за житлово-комунальні послуги застосовуються тарифи з оплатою останньою послуг після 20 числа місяця. Крім того, представники відповідача Скрипка І.В. та Кривич О.М. вказують на те, що між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва та ПАТ «Банк «Меркурій» не існує жодних договірних відносин, а тому за невиконання своїх зобов'язань Банк несе відповідальність саме перед [PERSON], яка проводила оплату за житлово-комунальні послуги через дану фінансову установу. Посилаючись на викладені обставини, представники КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва Скрипка І.В. та Кривич О.М. просять відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Меркурій» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Банк «Меркурій» та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та представників КП «Дирекція» Скрипки І.В. та Кривича О.М., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов"язує і власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як вказує позивачка, 18.12.2013 року через касу ПАТ «Банк «Меркурій» нею було сплачено рахунок за житлово-комунальні послуги та інші послуги за листопад 2013 року в сумі 792 грн. 74 коп., з яких: 246 грн. 48 коп.- за утримання будинку, 245 грн. 60 коп. - за опалення і 300,16 грн. - за водопостачання (а.с. 4). [PERSON] стверджує, що свої зобов'язання по сплаті рахунку за житлово-комунальні послуги вона виконала вчасно та в повному обсязі. В той же час, ПАТ «Банк «Меркурій» свої зобов'язання відповідно до законодавства України не виконав. Тому, на думку позивачки, саме ПАТ «Банк «Меркурій» несе грошові зобов'язання перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва. Посилаючись на викладені обставини позивачка [PERSON] просить визнати ПАТ «Банк «Меркурій» боржником перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва на суму 792,74 грн. починаючи з 20.12.2013 року, зобов'язати КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва здійснити перерахунок нарахованих їй комунальних платежів з урахуванням знижки за утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі 10 % починаючи з грудня 2013 року, а також здійснити списання із її особового рахунку [NUMBER] боргу в сумі 697,63 грн. та зарахувати на вказаний особовий рахунок оплату в сумі792,74 грн. в тому числі 492 грн. 58 коп. за утримання будинку та опалення, і 300,16 грн. за водопостачання. Суд вважає вказані доводи [PERSON] необґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов'язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин. Відповідно до ст. 1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Банк має право залучити інший банк (виконуючий банк) для виконання переказу грошових коштів на рахунок, визначений у дорученні клієнта. Банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення. Порядок оформлення та вимоги до змісту повідомлення про виконання банком платіжного доручення встановлюються законом, банківськими правилами або договором між банком і платником. Згідно ст. 1092 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв'язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк. Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Відповідно до ч. 20.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Згідно п. 22.3 ст. 22 вказаного Закону розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Платіжна вимога-доручення подається отримувачем коштів безпосередньо до платника. Доставка платіжної вимоги-доручення до платника може здійснюватися банком, що обслуговує отримувача коштів, через банк, що обслуговує платника, а також за допомогою засобів зв'язку. Відповідно до 24.3 ст. 24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією. Згідно п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Відповідно до п.п. 32.1, 32.2, 32.6 ст. 32 даного Закону Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Банк ініціатора зобов'язаний на вимогу ініціатора письмово повідомити про стан виконання його доручення, що міститься у відповідному документі на переказ. Як встановлено судом, 18.12.2013 року через касу ПАТ «Банк «Меркурій» [PERSON] було сплачено рахунок за житлово-комунальні послуги та інші послуги за листопад 2013 року в сумі 792 грн. 74 коп. (а.с. 4). Судом також встановлено, що відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 80 від 27.01.1997 року Комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислювальний центр (ГІОЦ) забезпечує розщеплення платежів за житлово-комунальні послуги від населення та перераховує розподілені суми на розрахункові рахунки підприємств-постачальників житлово-комунальних послуг. Однак, як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] по наданим послугам з утримання будинку та прибудинкової території та центрального опалення за період з 01.11.2013 року по 01.06.2014 року, оплата зазначених послуг за листопад 2013 року на рахунок КП ГІОЦ та в-подальшому на рахунок КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва не надходила (а.с. 32). В той же час, із будь-якими вимогами до ПАТ «Банк «Меркурій» щодо невиконання або неналежного виконання доручення на переказ коштів по оплаті житлово-комунальних послуг за листопад 2013 року [PERSON] до суду не зверталася, та навпаки вважає, що на даний час вона взагалі не є боржником перед КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва. При цьому, [PERSON] жодного разу не зверталася до ПАТ «Банк «Меркурій» із відповідною вимогою повідомити про стан виконання її доручення, що міститься у квитанції на переказ коштів на рахунок КП ГІОЦ. Також, [PERSON] не висуває вимог і до КП ГІОЦ, як до підприємства, яке забезпечує розщеплення платежів за житлово-комунальні послуги від населення та перераховує розподілені суми на розрахункові рахунки підприємств-постачальників житлово-комунальних послуг. При таких обставинах, судом не встановлено вчинення КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва будь-яких дій, які призвели до порушення прав та законних інтересів споживача житлово-комунальних послуг [PERSON], тому вважає вимоги останньої необґрунтованими та не вбачає підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed