Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Красноармійський міський відділ ГУ ДМС у Донецькій області про захист права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власницею житлового будинку № 20, що розташовано за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. 24 Партз»їзду, 20. В зазначеному житловому будинку значиться зареєстрована відповідачка по справі [PERSON], яка з 2001 року фактично не мешкає в житловому приміщенні. Позивачка просить захистити її право власності, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлена про день і час слухання справи відповідачка не повідомила про причини своєї неявки , а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку, що розташований за адресо.: вул. 24 Партз»їзду, 20 в м. Красноармійську, що підтверджується Договором дарування від 02.03.2001 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а. с. 4,5) Відповідачка по справі [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]їзду, 20, проте фактично не проживає з 01.03.2001 року, що підтверджується відповідною довідкою з місця проживання та актом про непроживання від 28.04.2015 року ( а.с. 6,8). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.. 71,72 ЖК України наймач або члени його сім"ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема якщо вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно з п.10 Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням ( ст..71 ЖК), необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно зі ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Факт не проживання з березня 2001 року відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою підтверджуються поясненнями в судовому засіданні позивачки [PERSON] , вищезазначеними письмовими доказами ( а. с. 6,8). Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що відповідачка має статус наймача житлового будинку, що розташований за адресою : м. Красноармійськ, вул. 24 Партз»їзду, 20, та не проживає у зазначеному житловому приміщенні з 2001 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved