Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2006 року. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2006 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 13945,53 грн., що складається з: 3021 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 9784 гривень 00 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 640 гривень 26 копійок - штраф (процентна складова). У порушення умов договору [PERSON] зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим у останнього, станом на 21.12.2014р., утворилась заборгованість в розмірі 25262 гривень 00 копійок, з яких : 3021 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 22240 гривень 73 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 565 гривень 82 копійок - штраф (процентна складова). Таким чином, з урахуванням суми боргу, що стягнута з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2010р., стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 11316,47 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2006 року, станом на 21 грудня 2014 року, на загальну суму 12382 гривень 29 копійок, з яких: 11316 гривень 47 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 565 гривень 82 копійок - штраф (процентна складова) та сплачений судовий збір. Представник позивача надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 04 березня 2015 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2006 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 13) Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. (а.с. 14-19) Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 13945,53 грн., що складається з: 3021 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 9784 гривень 00 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 640 гривень 26 копійок - штраф (процентна складова). (а.с. 6-7) У порушення умов договору [PERSON] зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим у останнього, станом на 21.12.2014р., утворилась заборгованість в розмірі 25262 гривень 00 копійок, з яких : 3021 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 22240 гривень 73 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 565 гривень 82 копійок - штраф (процентна складова). (а.с. 8-12) Таким чином, з урахуванням суми боргу, що стягнута з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2010р., стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 11316,47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, належне виконання зобов'язання є однією із підстав припинення зобов'язання, правоприпиняючим юридичним фактом. Враховуючи наведену обставину суд вважає, що прийняття Жовтневим районним судом м. Запоріжжя рішення від 02 квітня 2012 року не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами Договору, та не тягне за собою припинення договору, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Згідно з роз'ясненнями, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання задишається невиконаним належим чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2006 року. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 243,60 грн. (а.с. 1), а тому зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved