Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Інтерпен-Д", про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог послалися на те, що 19 липня 2007р. між АКІБ "Укрсиббанк", який в подальшому змінив назву на ПАТ "Укрсиббанк" і є правонаступником прав та зобов'язань АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11185862000, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 125 000,00 швейцарських франків та зобов'язалася повернути до 18 липня 2018р. або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ "Укрсиббанк" та ТОВ "Інтерпен-Д" укладено договір поруки № 11185862000/2, за яким поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник солідарно. 08 грудня 2011р. між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у т.ч. і за кредитним договором з [PERSON] та договором поруки з ТОВ "Інтерпен-Д", та передало вимоги за актом прийому передачі. В порушення умов кредитного договору позичальник зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 180 025,58 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014р. еквівалентом становить 2 333 978,72 грн., які позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Надала заперечення на позов від [PERSON] та ТОВ "Інтерпен-Д". Зокрема відповідач [PERSON] вказує на те, що вимоги позивача вже були предметом розгляду в суді. Зокрема, в червні 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" зверталося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вимогами до [PERSON] та ТОВ "Інтерпен-Д" про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 05 травня 2011р. складала 1 256 547,89 грн. з них: заборгованість по кредиту - 107 936,91 швейцарських франків (або 997 880,29 грн.); проценти - 23 545,43 швейцарських франків (або 217 678,28 грн.); пеня - 40 989,32 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2011р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2012р. позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" задоволені частково, стягнуто з [PERSON] 1 256 547,89 грн. У задоволенні вимог до ТОВ "Інтерпен-Д" відмовлено. Наразі ПАТ "Дельта Банк" знову звернулося з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ "Інтерпен-Д" про солідарне стягнення заборгованості за цим же кредитним договором, яка станом на 05 травня 2014р. склала 2 333 978,72 грн., з них: заборгованість по кредиту - 107 936,91 швейцарських франків (або 1399370,31 грн.); проценти - 72 088,67 швейцарських франків (або 934 608,41 грн.). Вказує , що заборгованість по кредиту не змінилася і дорівнює 107 936,91 швейцарських франків, яку позивач вдруге просить стягнути із [PERSON] Відмінність полягає лише в курсі (еквіваленті) швейцарського франку у співвідношенні до гривні, який у 2011р. був меншим від курсу 2014р. Звертає увагу суду на те, що спірний кредитний договір укладено у швейцарських франках (125 000,00 швейцарських .франків). Згідно наданої суду заяви на видачу готівки від 20 липня 2007р. №47 /а.с. 177/, [PERSON] замовила в касі банка-кредитора 102 459,02 доларів США, що еквівалентно 517 418,05 грн. Тому даний документ не є доказом отримання спірного кредиту. Зі змісту меморіального ордеру від 19 липня 2007р. №0605224969 /а.с. 178/ вбачається, що він оформлений на 125 000,00 швейцарських франків, що еквівалентно 524 860,88 грн. Посилається на абз. 25 п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004р. №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004р. за №377/8976, якою встановлено, що меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку. Додатком №8 до Інструкції є Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях, їх реєстрів і заяви про відкриття акредитива, згідно п.42 яких меморіальний ордер обов'язково має містить підписи відповідального виконавця банку, який оформив цей меморіальний ордер та працівника, на якого покладено функції контролера. Аналогічний припис закріплено в Положенні про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №254, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2003р. за №559/7880, відповідно до абз.2 п.4.10 якого первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов'язкові реквізити, як, зокрема, особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Меморіальний ордер від 19 липня 2007р. №0605224969 не містить жодного підпису працівників банку-кредитора, тобто цей документ не містить обов'язкового реквізиту, а з урахуванням вказаного вище може підтверджувати лише факт переведення банком-кредитором на особовий рахунок [PERSON] певної грошової суми. Згідно п.2.17 названого Положення документи на отримання та видачу готівкових коштів мають складатися відповідно до вимог Національного банку щодо організації касової роботи в банках України. З норм пунктів 4.4 та 4.5 Положення вбачається, що операції з готівкою оформляються касовими документами, які відносяться до розрахункових документів та поділяються на прибуткові та видаткові. Доказів того, що [PERSON] отримала (зняла) зі свого рахунку переведену банком-кредитором грошову суму суду не надано. Тому заява на видачу готівки від 20 липня 2007р. №47 та меморіальний ордер від 19 липня 2007р. №0605224969 не є належними та допустимими доказами, оскільки перший не містить інформацію щодо предмета доказування, а другий - не походить від засобів доказування, що визначені законом для підтвердження певних обставин. Просить суд дані документи не брати до уваги та не розцінювати як докази. Крім того, вказує на порушення позивачем строків позовної давності. Відповідач - ТОВ "Інтерпен-Д" вказав у наданих запереченнях, що пп. 1.3.2 кредитного договору передбачена можливість встановлення нового розміру процентної ставки за користування кредитом. Згідно із п. 2.1 договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя; під згодою поручителя сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору шляхом проставляння підпису уповноваженої особи та печатки поручителя та/або отримання письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладання поручителем додаткової угоди до договору поруки щодо внесення відповідних змін. Тобто, в договорі поруки прямо зазначено про необхідність отримання банком згоди поручителя на зміну умови кредитного договору, якщо внаслідок цього збільшується обсяг відповідальності поручителя. Фактично ПАТ "УкрСиббанк" неодноразово змінювало в односторонньому порядку забезпечене порукою зобов'язання в частині розміру процентів,

Outcome: dismissed