Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 35 по вул. Козланюка в с. Пищаче Коломийського району Івано-Франківської області відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був його батько, [PERSON], про що йому 30 березня 2000 року було видано свідоцтво № 112 про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Джурківської сільської ради № 46 від 08 лютого 2000 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Крім батька, членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON]. 07 березня 1995 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вказаного будиковолодіння. Померлий залишив заповіт, за яким належне йому майно заповів йому. 18 липня 1998 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис за № 14. На день її смерті в будинковолодінні були зареєстровані та проживали він та [PERSON]. 21 січня 2012 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис за № 3. Померла залишила заповіт, посвідчений секретарем Джурківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 18, за яким все своє майно заповіла своєму синові, [PERSON]. З метою оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] Потром, як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті та втрачено оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просять справу розглянути у відсутності представника, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Пищаче по вул. Козланюка, 35 Коломийського району відносився до типу колгоспного двору, головою якого був, [PERSON], про що йому 30 березня 2000 року було видано свідоцтво № 112 про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Джурківської сільської ради № 46 від 08 лютого 2000 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ з реєстровим № 58 (а.с.19). Однак, оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок втрачений, про що позивачем подано оголошення відповідного змісту в газеті "ЗР-Інформ" (а.с.22). Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина та [PERSON] - мати дружини, що підтверджується довідкою Джурківської сільської ради Коломийського району № 735 від 11 вересня 2018 року (а.с.18). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені. 07 березня 1995 року [PERSON] помер, про що в Книзіреєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 294320 (а.с.7). Померлий залишив заповіт, посвідчений 13 липня 1992 року секретарем Джурківської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 7, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів своєму синові, [PERSON] (а.с.10). 18 липня 1998 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 001975 (а.с.8). На момент смерті [PERSON] в спірному господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Джурківської сільської ради Коломийського району № 735 від 11 вересня 2018 року (а.с.18). 21 січня 2012 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 143841 (а.с.9) Померла залишила заповіт, посвідчений 16 листопада 2016 року секретарем Джурківської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 18, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла своєму синові, [PERSON] (а.с.11). Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, в зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня смерті [PERSON] та відсутній оригінал правовстановлюючого документа (а.с.20). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП [PERSON] 12 березня 2018 року житловий будинок в с. Пищаче, вул. Козланюка, 35, Коломийського району, Івано-Франківської області має загальну площу 73,6 кв.м., житлову 40,9 кв.м (а.с.15-17). Відповідно до висновку про вартість майна від 12 вересня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 60029 грн. (а.с. 21). Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору та втрачений оригінал правовстановлюючого документа, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved