Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 17.12.1992 року він є керівником приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба», яке займається вирощуванням зернових культур, овочів, баштанних культур, та виготовленням іншої сільськогосподарської продукції. З метою оптової та роздрібної реалізації власно виготовленої сільськогосподарської продукції населенню, він, як голова ПСП «Дружба» звернувся до Горностаївської селищної ради з заявою про відвід земельної ділянки на території Горностаївського центрального ринку для будівництва та обслуговування приміщення магазину. Так, Актом вибору земельної ділянки під розміщення магазину на Горностаївському центральному ринку для потреб ПСП «Дружба» від 03.06.1998 року було визначено земельну ділянку площею 68 кв.м. У подальшому рішенням Виконавчого комітету Горностаївської селищної ради від 08.07.1998 року за №31 надано в постійне користування на території Горностаївського ринку та дозволено будівництво магазину ПСП «Дружба» площею 68 кв.м. для будівництва магазину для реалізації сільськогосподарської продукції. Також 10.07.1998 року начальником управління (відділу) містобудування та архітектури було затверджено архітектурно-планувальне завдання (АПЗ №4) та у подальшому було ПСП «Дружба» виготовлено робочий проект магазину на території ринка в смт. Горностаївка та маючи відповідні дозвільні документи ПСП «Дружба» побудувало приміщення магазину. Починаючи з часу завершення будівництва, тобто з 2002 року і по даний ПСП «Дружба» використовує відведену земельну ділянку за призначенням здійснюючи торгівлю с/г продукцією в магазині та щороку укладаючи договори оренди земельної ділянки під магазином. Крім того, з часу забудови приміщення магазину і по даний час ПСП «Дружба» зверталося до Горностаївської селищної ради з вимогою реєстрації за ПСП «Дружба» права власності на вказане майно, але кожного разу отримував відмову з невідомих причин. Позивач зазначив, що на даний час йому вдалося виготовити технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , згідно якого за вказаною адресою розташовано літ. А - магазин загальною площею 37,4 кв.м., літ. а ганок, рік забудови приміщень 2002, але внаслідок змін у законодавстві, які відбулися у 2012 році, державний реєстратор може видати свідоцтво про право власності тільки на об`єкти, стосовно яких рішення прийняті органами місцевого самоврядування до 1992 року. Отже, на сьогоднішній день він не має іншого способу окрім судового для визнання права власності на приміщення магазину. Таким чином, маючи на руках документи, які підтверджують право ПСП «Дружба» на нерухоме майно, він не може оформити право власності на приміщення магазину, та підприємство не має можливості розпоряджатися ним як власник, а тому просить суд визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством «Дружба», ідентифікаційний код 03784444 право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та складається з: літ. А - магазин загальною площею 37,4 кв.м., літ. а ганок, рік забудови 2002. \~ \~ \~ \~У підготовче\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з"явився,\~але у\~позові зазначив,\~що у зв"язку з оголошеним карантином просить розгляд справи провести у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов [PERSON] визнає, не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову позову та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Акту вибору земельної ділянки під розміщення магазину на Горностаївському центральному ринку для потреб ПСП «Дружба» від 03.06.1998 року ПСП «Дружба» було визначено земельну ділянку площею 68 кв.м. Рішенням Виконавчого комітету Горностаївської селищної ради від 08.07.1998 року за №31 надано в постійне користування на території Горностаївського ринку раніше визначену земельну ділянку та дозволено будівництво магазину ПСП «Дружба» площею 68 кв.м. для реалізації сільськогосподарської продукції. Також, 10.07.1998 року начальником управління (відділу) містобудування та архітектури затверджено архітектурно-планувальне завдання (АПЗ №4) та у подальшому було ПСП «Дружба» виготовлено робочий проект магазину на території ринка в смт. Горностаївка та маючи відповідні дозвільні документи ПСП «Дружба» побудувало приміщення магазину. Позивач у позові також вказує, що починаючи з часу завершення будівництва, тобто з 2002 року і по даний ПСП «Дружба» використовує відведену земельну ділянку за призначенням здійснюючи торгівлю с/г продукцією в магазині та щороку укладаючи договори оренди земельної ділянки під магазином, і вказана обставина підтверджується договором оренди землі №69-Г від 02.12.2019 року. Крім того, з часу забудови приміщення магазину і по даний час ПСП «Дружба» зверталося до Горностаївської селищної ради з вимогою реєстрації за ПСП «Дружба» права власності на вказане майно, але кожного разу отримував відмову з невідомих причин. Також, позивач будучи керівником ПСП "Дружба", що підтверджується довідкою з ЄДР АБ №501210, маючи відповідні дозвільні документи та технічну документацію на нерухоме майно звертався до Каховського БТІ, але йому було повідомлено, що внаслідок змін у законодавстві, які відбулися у 2012 році, КП «Каховське БТІ» з 01 січня 2013 року позбавлено права видавати та реєструвати права на нерухомість, також і при зверненні до державного реєстратора йому було роз"яснено, що на сьогоднішній день державний реєстратор може видати свідоцтво про право власності тільки на об`єкти, стосовно яких рішення прийняті органами місцевого самоврядування до 1992 року. З набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІУ від 01.07.2014 року обов`язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно (ч.1 ст.4), а інформація про право на нерухоме майно підлягає внесенню до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 3). Крім того, ч. 4 ст. 3 вказаного Закон №1952-ІУ передбачено, що право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсним, у зв"язку з чим у ПСП "Дружба" виник обов`язок зареєструвати права власності на вищевказане нерухоме майно. Таким чином, на даний час внесення відомостей до Державного реєстру про Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба", як власника вищевказаного магазину не можливо, через зміни у законодавстві. Згідно технічного\~паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] розташовано літ. А - магазин загальною площею 37,4 кв.м., основною площею 32,6 кв.м., літ. а ганок, рік забудови приміщень 2002. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми законів, які діяли до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 закону України «Про власність» №697-ХІІ від 07.02.1991 р., який діяв на час виникнення цивільних відносин, власник на свій розсуд володіє, користується, розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 26 Закону України Про власність об`єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 4 Закону № 697-ХІІ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист права власності на даний час регулюються нормами діючого ЦК України, а саме ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із вищевикладеного слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, ст. 86 ЦК України (в ред. 1963 року), ст. 392 ЦК України, ст. 4, 26 Закону України Про власність, суд вважає можливим визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством «Дружба», ідентифікаційний код 03784444 право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та складається з: літ. А - магазин загальною площею 37,4 кв.м., основною площею 32,6 кв.м., літ. а ганок, рік забудови 2002, крім того, відповідач позов визнав, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, п.\~4\~прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,\~який набрав\~чинності 01.01.2004\~року,\~ст.\~86\~ЦК України\~(в\~ред.\~1963\~року),\~ст.\~392\~ЦК України,\~ст.ст.\~4,\~26\~Закону України\~Про власність,\~

Outcome: approved