Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини . Позовні вимоги мотивує тим, що у період з літа 2010 року по липень 2013 року, він перебував у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу із громадянкою [PERSON]. За весь цей зазначений період часу вони фактично проживали однією сім'єю. Значний період їхнього спільного фактичного проживання однією сім'єю, вони перебували у м. Прага Чеської Республіки, де мешкали у його квартирі. Протягом всього часу їхнього спільного проживання у фактичному шлюбі, вони вважали себе чоловіком та дружиною, вели фактичне спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільні доходи та спільні сімейні видатки. Приблизно у лютому-березні місяцях 2013 року, громадянка [PERSON] завагітніла, а у листопаді місяці 2013 року народила сина, [PERSON], [INFO]. На час реєстрації народження дитини спільної заяви про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану ними подано не було, оскільки у липні місяці 2013 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання у фактичному шлюбі. У зв'язку із цим у свідоцтві про народження сина, дані про батька були внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Таким чином, дані про батька за вказівкою матері дитини посадовою особою виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району в Книзі реєстрації народжень за 2013 рік у графі "Батько" - зазначено - "[PERSON]", ім'я та по батькові - "[PERSON]". Як під час вагітності [PERSON] так і після народження нею сина він визнавав себе його батьком. На даний час він не хоче, щоб його син виростав у неповній сім'ї, без батька, у зв'язку із чим хоче оформити всі необхідні документи, які б підтверджували дійсність його батьківства, щоб у повній мірі та достатньому обсязі він міг взяти на себе виконання юридичних та моральних батьківських обов'язків по піклуванню, вихованню і повному утриманню сина, [PERSON]. Натомість, відповідачка категорично відмовляється у відповідності до ст. 126 СК України вирішити питання щодо визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, шляхом подачі відповідної заяви до органу ДРАЦСу. На підставі наведеного, просив визнати його, громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], батьком [PERSON], [INFO], уродженця села Ділове, Рахівського району Закарпатської області. Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Рахівського РУЮ Закарпатської області внести до запису акта №60 від 07 грудня 2012 року складеного виконавчим комітетом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про народження [PERSON], [INFO], відповідні зміни: у графі "Прізвище дитини" - замінити прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]"; у графі "Батько дитини" - замінити прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", зазначити дату народження батька дитини - "[INFO]", вказати громадянство - "громадянин України", зазначити місце проживання - "[ADDRESS]". 20 травня 2014 року представником позивача, [PERSON] - [PERSON] було подано позовну заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення судових витрат. 05 травня 2015 року представник позивача, [PERSON] - [PERSON] подав через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог в частині зміни прізвища дитини та стягнення судових витрат. 02 квітня 2015 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що у ході розгляду справи, судом було призначено молекулярно-генетичну експертизу, за наслідками проведення якої було надано висновок експерта про те, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [PERSON], [INFO]. ЇЇ син, [PERSON], з часу свого народження знаходиться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Гр. [PERSON], як батько своєї дитини, залишив її, коли вона була ще вагітною. До даного часу, [PERSON] сином не цікавиться та матеріально не допомагає утримувати дитину, хоча має таку можливість. На підставі наведеного, просила стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, по 1500 гривень, щомісячно, із відповідною індексацією згідно чинного законодавства до досягнення дитиною повноліття. Стягнути із відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 16 квітня 2015 року, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, об'єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] зменшений первісний позов підтримав у повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві. Окрім того, просив суд взяти до уваги той факт, що згідно висновку експерта, його довіритель [PERSON], являється батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Зустрічний позов [PERSON] визнав частково. Просив визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з його довірителя [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 500 гривень. Судові витрати, які поніс його довіритель під час розгляду справи, просив залишити за [PERSON] Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] зменшений первісний позов визнали, не заперечують проти його задоволення. Зустрічний позов, в частині стягнення аліментів підтримали у повному обсязі, з підстав наведених у позові. Просили стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно. Судові витрати понесені [PERSON] під час розгляду справи просили залишити за відповідачкою. Представник відповідача ВДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського РУЮ Закарпатської області, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи без самостійних вимог, органу опіки та піклування Рахівської РДА - Мельніченко Л.А. в судовому засіданні первісний позов підтримала. Просила визнати [PERSON] батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з [PERSON] в сумі 1000 гривень. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу, з початку літа 2010 року по липень місяць 2013 року. Під час перебування у фактичному шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що при народженні вище вказаної дитини сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проводився у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України, за прізвищем матері, тобто - [PERSON], а ім'я та по батькові батька дитини записувався за вказівкою матері дитини. Так, [PERSON] при реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO], вказала ім'я та по батькові батька дитини - [PERSON]. Вище наведене підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 07 грудня 2012 року та копією актового запису про народження №60 від 07 грудня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на день вірогідного зачаття дитини сина [PERSON], він проживав разом із відповідачкою [PERSON], вів спільне із відповідачкою господарство, тобто проживав у фактичних шлюбних відносинах із нею, а отже саме він являється біологічним батьком вище зазначеної дитини. В судовому засіданні, відповідачка визнала, що позивач [PERSON], являється батьком її дитини - сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. ч.4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Враховуючи те, що для вирішення даного спору між сторонами були необхідні спеціальні знання, ухвалою суду від 15 жовтня 2014 року було призначено генетичну (імунологічну) експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: чи може походити (чи походить) дитина [PERSON], 21 листопада 2012 року від громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS]; чи є батьком дитини [PERSON], 21 листопада 2012 року, громадянин [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS]. Згідно висновку експерта №148 від 06.01.2015 року громадянин [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком дитини, [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,9999%, таким чином, батьківство практично доведене. Враховуючи те, що відомості про батька дитини у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, були записані за вказівкою матері [PERSON], позивач надав достатньо доказів про те, що саме він являється батьком дитини, відповідачкою первісний позов визнано, суд вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, визнавши позивача батьком дитини: [PERSON], [INFO]. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами ДРАЦСУ та видає нове Свідоцтво про народження. Поряд з вище наведеним, суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на даний час неповнолітній, [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні [PERSON], відповідач за зустрічним позовом, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач за зустрічним позовом, зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що [PERSON], не надав жодних доказів того, що він має постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу і матеріальне становище [PERSON], який не надав жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 900 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 02 квітня 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, скасовує заходи забезпечення позову. Враховуючи, що ухвалою Рахівського районного суду від 20.05.2014 року, було винесено ухвалу про забезпечення позову, суд у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України скасовує заходи забезпечення позову Питання про відшкодування судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: partial