Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", яким просив стягнути з Відповідача за договором про відкриття та обслуговування рахунку № [NUMBER] від 04.09.2014 безпідставно списані кошти в сумі 319 991,00 грн. та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2018 року позовну заяву передано судді Іващенко С.О. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Свої позовні вимоги позивач, посилаючись на ст. ст. 15, 16, 1073 ЦК України обґрунтував наступним. У вересні 2016 року позивач отримав іменну зарплатну картку Ощадбанку, за якою оформив овердрафт (кредитні кошти банку) в розмірі 20 000,00 грн. (Договір № 921374 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 04.09.2014 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк»). До картки був прив`язаний мобільний телефон оператора «Водафон» номер [NUMBER] . 07.08.2018 у відділенні Філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» в м. Харків, вул. Конституції, 22 поклав на зазначений рахунок кошти в сумі 300 000,00 грн. 03.10.2018 приблизно о 17-15, при спробі здійснити дзвінок, виявив, що SIM-карта за номером телефону [NUMBER] не працює. Приблизно о 18-00 того ж дня зателефонував в контакт-центр «Водафон», оператор якого повідомила, що SIM-карту заблоковано в зв`язку з видачою її дублікату. SIM-карту відновив того ж дня близько 19-00. 04.10.2018 в банкоматі «Ощадбанку» приблизно о 09-30 перевірив баланс картки, який становив 29,00 грн. На момент останнього зняття готівки 01.10.2018 на картковому рахунку залишалось 320 000,00 грн., з яких 20 000,00 кредитних коштів. 04.10.2018 приблизно о 09-50 зателефонував на гарячу лінію «Ощадбанку», повідомив про шахрайські дії щодо особистих грошових коштів та заблокував зарплатну картку. 05.10.2018 звернувся із письмовими заявами на ім`я начальника Харківського обласного управління з проханням з`ясувати обставини зникнення коштів та не нараховувати відсотки на кредитні кошти. Крім того, 05.10.2018 звернувся із заявою про вчинення злочину за ч. 3 ст. 185 КК України до Немишлянського відділу поліції, за якою до ЄДРДР внесене повідомлення про відкриття кримінального провадження № 12018220460002369. На початку листопада 2018 року отримав від Відповідача відповідь на свою заяву, в якій повідомлялось про здійснення переказів коштів 03.10.2018 в кількості 69 шт. через UKR KYIV MOBIL BANKING на загальну суму 319 991,00 грн., про відповідальність Клієнта за власні операції за платіжною карткою та обов`язок не розголошувати інформацію про дані платіжної картки стороннім особам. Також було зазначено, що з`ясування обставин отримання коштів іншою особою відноситься до компетенції правоохоронних органів. Посилаючись на ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Правила здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою НБУ № 705 від 05.11.2014, ст. 1073 ЦК України, п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» просить стягнути з АТ «Ощадбанк» безпідставно списані кошти на загальну суму 319 991,00 грн. та судові витрати. Крім того, відповідно до додаткового правового обґрунтування позову від 22.02.2021 посилаючись на ст.ст. 1068, 1071 ЦК України вказує, що тільки Клієнт може ініціювати списання коштів, а банк зобов`язаний ідентифікувати його особу. У випадку допущення працівником банку халатності внаслідок чого незаконно списані кошти, фінустанова повинна нести відповідальність. Вважає, що не доведено, що Позивач вчиняв розпорядження щодо списання/перерахунку коштів та вчиняв будь-які інші дії, які б могли привести до списання коштів з його рахунку, а тому банк в разі виявлення незаконного списання коштів повинен повернути їх на рахунок Клієнта. Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед Позивачем як володільцем банківського рахунку. Представник позивача адвокат Бірючинський Е.О. у судовому засіданні позовні вимоги Позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позові та додатковому правовому обґрунтуванні. Представник Відповідача адвокат Солдатенко А.М. у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги Позивача не відповідають дійсним обставинам справи і не ґрунтуються на нормах матеріального права. Вважає, що спірні операції проведені за розпорядженням Відповідача, перекази не є помилковими або неналежними та підтверджені паролями, які є аналогом його власноручного підпису і були відомі тільки йому. Інформацію необхідну як для заміни SIM-карти, так і персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування міг знати лише Позивач за його свідомої та обачливої поведінки. Спеціальний електронний платіжний засіб (за реквізитами банківської карти) та його держатель [PERSON] , (за смс-паролями відправленими на фінансовий номер Клієнта) були ідентифіковані при вході в систему дистанційного банківського обслуговування та проведенні спірних операцій. Незаконне використання інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, в результаті втрати SIM-карти, можливе виключно в результаті дій або бездіяльності Позивача на якого покладені обов`язки її захисту та пов`язана з цим відповідальність. Вина та неправомірні дії Відповідача як підстави для відшкодування шкоди відсутні. Будь - яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про порушення банком правил розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку Позивачем не надано. Якщо Позивач як ініціатор переказу вважає, що в результаті його помилки кошти отримані неналежним отримувачем, а саме третьою особою [PERSON] , він має право звернутися до неї з відповідними вимогами, а банк є неналежним Відповідачем. Крім того, саме [PERSON] є потерпілим в кримінальному провадженні відкритому за його заявою та в разі встановлення винних осіб, не позбавлений права звернутись до них з відповідним позовом. Відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву. За клопотанням представника Відповідача до участі в справі як треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, залучені Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та фізична особа [PERSON] . Третя особа [PERSON] про дату та час судових засідань повідомлялась належним чином але своїм правом на участь в судових засіданнях та надання пояснень не скористалась. Представник третьої особи ПрАТ «ВФ Україна» Лисих Р.В. надав пояснення суду, щодо позовних вимог Позивача поклався на розсуд суду, а в подальшому подав заяву про розгляд та завершення справи без його участі. Під час судового розгляду задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» інформацію щодо реєстрації абонента за номером телефону [NUMBER] з наданням персональних даних або отримання ним послуг знеособлено (анонімно), договір на умовах якого надавались телекомунікаційні послуги за даним номером, порядок відновлення надання послуг у разі втрати абонентом кінцевого обладнання та/або ідентифікаційної картки, інформацію щодо відновлення ідентифікаційної картки (SIM-карти), роздруківку телефонних дзвінків (вхідні та вихідні) та смс-повідомлень (вхідних та вихідних) на номер Позивача за період з 02.10.2018 року по 05.10.2018 року включно. В задоволенні клопотання представника Відповідача про витребування у Немишлянському відділі поліції ГУНП в Харківській області належним чином засвідчених копій матеріалів кримінального провадження № 12018220460002369 відмовлено. Заходи забезпечення позову не вживались, ухвалою суду від 28.12.2018 заява Позивача про забезпечення позову повернута заявнику. Провадження у справі не зупинялось і не поновлювалось. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне. 04 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] (Договір). Відповідно до вказаного Договору відкритий рахунок № [NUMBER] у національній валюті України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та видана платіжна карта (п.п. 1.1.1 та 1.1.2 Договору), фінансовий номер телефону Клієнта [NUMBER] . Право Клієнта підключитись та користуватись каналами дистанційного обслуговування системами WEB-банкінг «Ощад 24/7» та Mobil-банкінг «Ощад 24/7» з використанням пристроїв клієнта (персональний комп`ютер, мобільний телефон) передбачено п.п. 3.1, 3.2 Договору. 07 серпня 2018 року о 10:08:54 відповідно до чеку поповнення рахунку № 1249 рахунок [PERSON] поповнений на суму 300 000,00 грн. 03 жовтня 2018 року з 15:54 до 16:40 по рахунку № [NUMBER] здійснено операції з переказу коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») в кількості 69 шт. на загальну суму 319 991,00 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку, відповідно до якої встановлений кредитний ліміт становить 20 000,00 грн. Відповідно до виписки з карткового рахунку отримувача спірні перекази на загальну суму 319 991,00 грн. проведено 03 жовтня 2018 року на картку АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] , картковий рахунок № [NUMBER] , який відкрито у філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] ( [ADDRESS] ). Про ці операції Позивач сповіщений за допомогою СМС-повідомлень на його фінансовий номер телефону [NUMBER] , на який надсилались і паролі для підтвердження операцій з переказу коштів, що підтверджується витягом з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» про надходження СМС-повідомлень наданою Відповідачем та інформацією про дзвінкі та SMS-повідомлення за номером [NUMBER] наданою ПрАТ «ВФ Україна» на ухвалу суду. З пояснень Позивача встановлено, що він 03.10.2018 приблизно о 17-15, при спробі здійснити дзвінок, виявив, що SIM-карта за номером телефону [NUMBER] не працює. Приблизно о 18-00 того ж дня зателефонував в контакт-центр «Водафон», оператор якого повідомила, що SIM-карту заблоковано в зв`язку з видачою її дублікату. SIM-карту відновив того ж дня близько 19-00. 04.10.2018 в банкоматі «Ощадбанку» приблизно о 09-30 перевірив баланс картки, який становив 29,00 грн. На момент останнього зняття готівки 01.10.2018 на картковому рахунку залишалось 320 000,00 грн., з яких 20 000,00 кредитних коштів. Як зазначено Позивачем та підтверджується Відповідачем 04 жовтня 2018 року о 09:28 Позивач зателефонував до контакт-центру АТ «Ощадбанк», повідомив, що на його платіжній карті № [NUMBER] зникли кошти та просив заблокувати картку. Оператор кол-центру банку за згодою Позивача заблокував карту по підозрі на несанкціоновані списання та додатково закрив та заблокував обліковий запис до системи «Ощад 24/7». Відповідно до повідомлення ПрАТ «ВФ Україна» абонентський номер [NUMBER] до 05.11.2018 використовувався знеособлено без укладання письмового договору з використанням картки попередньо оплаченої послуги. Заміна SIM-карти за цим номером відбулась 03.10.2018 двічі о 15:39:39 та 19:01:31 та проведена відповідно до вимог законодавства та чинних процедур компанії щодо ідентифікації. Особа, яка телефонувала з номера [NUMBER] надала необхідні для ідентифікації відомості стосовно обслуговування номера [NUMBER] (номер Позивача). У 2018 році критерії ідентифікації при заміні SIM-карти, встановлені ПрАТ «ВФ Україна», були наступними: назвати два номера на які часто телефонували або PUK-код або серійний номер SIM-карти або SMS підтвердження. 05 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся із заявами до Філії-Управління АТ «Ощадбанк» в Харківській області в яких виклав відомі йому обставини, просив не нараховувати відсотки за користування овердрафтом на час розслідування та з`ясувати обставини зникнення коштів з його зарплатної картки. На свої заяви Позивач отримав відповідь Філії-Управління АТ «Ощадбанк» в Харківській області від 02 листопада 2018 року № 118.14-16/1-1838\\5231\\2028-20\\с в якій повідомлялось про здійснення переказів за його рахунком 03 жовтня 2018 року в кількості 69 шт. на загальну суму319 991,00 грн. Також повідомлено, що банк не несе відповідальності за операціями по картці та не володіє інформацією щодо місця здійснення вказаних операцій. Підстави для припинення нарахування відсотків відсутні. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 12018220460002369 за заявою [PERSON] до Немишлянського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області 05.10.2018 о 10.39 внесено до реєстру з наступною фабулою «03.10.2018 приблизно о 16 год 00 хв невстановлена особа шляхом несанкціонованого доступу до розрахункового рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк» таємно викрала грошові кошти на суму 320 000,00 грн., чим спричинила матеріальну шкоду [PERSON] », правова кваліфікація ст. 185 ч. 3 КК України. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. При цьому банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. 3 ст. 1066 ЦК України). До даних правовідносин підлягають застосуванню також Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", який визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами та Постанова Правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (Положення). Так, за правилами п. 14.12. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до п. 2 Розділу VI Положення Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п. 9 Розділу VI Положення). Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3.4 Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 921374 від сторони визнали, що Сторони Договору визнали, що отримані банком платіжні документи створені в системах WEB-банкінг «Ощад 24/7» та/або Mobil-банкінг «Ощад 24/7» та підтверджені Паролем клієнта або ПІН-кодом до системи Mobil-банкінг «Ощад 24/7», мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані Клієнтом на паперовому носії та підписані власноруч. При підключені до послуг отримання щомісячних Виписок на адресу електронної пошти, смс-банкінгу, Клієнт погоджується з тим, що надана інформація передається незахищеними каналами зв`язку та може стати відомою третім особам без відома Клієнта або банку (п.1.5 Договору). При цьому права, обов`язки та відповідальність Сторін при дистанційному обслуговуванні Клієнта обумовлені в Правилах (п. 3.5 Договору). В розділі Договору «Визначення та скорочення» під Правилами розуміються Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», які розміщені на сайті Банку. Відповідно до п. 3.6 Договору Банк забезпечує розміщення на сайті Банку чинних редакцій Правил, які доступні для ознайомлення Клієнтом у будь-який період часу. При підписанні Договору Позивач засвідчив, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати положення вказаних Правил обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору. Таким чином, крім Договору, правовідносини між сторонами регулюються Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», на застосування яких погодився Позивач, та які розміщені на сайті Банку, тобто маються у вільному доступі. Витяг з Правил мається в матеріалах справи та оглянутий судом на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів, чим спростовуються відповідні твердження Позивача (а.с. 132-140). Відповідно до пп. 91 п. 2.1 Правил одноразовий цифровий пароль автоматично доставляється Клієнту від Банку шляхом надіслання СМС-повідомлень - використовується для Автентифікації та підтвердження операцій в Системі ДБО (дистанційного банківського обслуговування) та перевірки за технологією «3D Secure». Сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта (п.17.1.5 Правил). Тобто спірні операції підтверджені Паролем клієнта, який є аналогом його власноручного підпису і проведені банківські операції з використанням CMC-коду є операціями, що проведені за власним розпорядженням Позивача, за його прямим волевиявленням. Пунктом 11.11.2 Правил передбачено, що персоналізація мобільного додатку здійснюється Клієнтом шляхом введення номеру мобільного телефону, реквізитів Картки та підтвердження операції по персоналізації Одноразовим цифровим паролем. Ситуація отримання сторонніми особами дублікату SIM-карти, на яку посилається Позивач, навіть якщо вона мала місце, врегульована п. 9.15 Правил, який передбачає, що Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Забезпечення захисту свого мобільного телефону та SIM-картки, на номер якої Система ДБО надсилає коди підтвердження операцій є обов`язком Клієнту відповідно до пп.3 п. 17.4.1 Правил. Відповідачем не надано доказів, що саме з вини інших осіб та/або представників банку були перераховані кошти з його рахунку. Таким чином, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача - Позивача за реквізитами картки та паролями, відсутності доказів вини банку, саме Позивач несе відповідальність за проведені ним операції по власному рахунку. Крім того, суд враховує, що інформацію необхідну як для заміни SIM-карти, так і персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування міг знати лише Позивач за його свідомої та обачливої поведінки. Незаконне використання інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, в результаті втрати SIM-карти, можливе виключно в результаті дій або бездіяльності Позивача на якого покладені обов`язки її захисту та пов`язана з цим відповідальність. Саме такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 01 липня 2020 року по справі № 712/9107/18, який в постанові по цій справі зазначив, що необхідну для здійснення блокування абонентського номеру інформацію (номер телефона, на який найчастіше дзвонили за останні 30 днів, суму, на яку останній раз поповнювався рахунок, місяць та рік останнього поповнення рахунку в чисельному вигляді, суму коштів, яка повинна бути на особовому рахунку), як і інформацію необхідну для здійснення грошового переказу коштів (номер картки, термін її дії та CVV2), могла знати лише позивачка за її обачної та свідомої поведінки, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач своїми діями сприяла втраті чи незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Переказ грошових коштів з карткового рахунку відбувся внаслідок її необачної поведінки, не надання нею належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку та заподіяння їй моральної шкоди, внаслідок неправомірних дій банку, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необгрунтованість зазначених позовних вимог. Верховний суд також зазначив, що доводи касаційної скарги про не урахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 13 травня 2015 року у справі N 6-71цс15 (постанова на яку посилається позивач [PERSON] ) є необгрунтованими, оскільки зазначені постанови ухвалені за наявності інших фактичних обставин справи. Постанова Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 11.02.2019 по справі № 552/1543/17 містить правовий висновок відповідно до якого обов`язок банку відшкодувати, завдані клієнту збитки настає у разі, якщо шкоду спричинено за наявності вини банку і саме через його неправомірні дії або бездіяльність. Як зазначено вище, Позивачем не доведені вина банку, його неправомірні дії або бездіяльність. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Наведені Позивачем постанови Верховного суду ухвалені за наявності інших фактичних обставин справи та не враховують ситуацію коли інформацію необхідну як для заміни SIM-карти, так і персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування міг знати лише Позивач за його свідомої та обачливої поведінки. Оцінюючи інші аргументи Позивача суд зазначає наступне. Посилання Позивача п. 6 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, яким передбачено, що до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк є безпідставним. За твердженням самого Позивача він виявив непрацюючу SIM-карту та повідомив банк про спірні операції вже після їх проведення. Також безпідставними є посилання Позивача на ст.ст. 1073, 1092 ЦК та Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» щодо безпідставного списання банком коштів з рахунку та ініціювання неналежного переказу. Як встановлено при розгляді справи у банку були всі підстави виконати розпорядження власника рахунку про переказ коштів, який був належним чином ідентифікований системою дистанційного банківського обслуговування за правилами передбаченими правилами банківського обслуговування та погодженими сторонами в укладеному договорі. Не відповідає та спростовується матеріалами справи твердження Позивача про безпідставність посилання представника Відповідача на Умови та правила надання банківських послуг. Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк» (Правила), на які посилався представник Відповідача, розміщені на сайті Банку та доступні для ознайомлення Клієнтом у будь-який період часу. При підписанні Договору Позивач засвідчив, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати положення вказаних Правил обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору (п 4.3). Крім того, Витяг з Правил надавався Відповідачем, мається в матеріалах справи та оглянутий судом на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів (а.с. 132-140). Під час розгляду справи не встановлено вини банку, порушення банком правил розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів, недоліків його платіжної системи та невиконання обов`язків щодо захисту інформації за умови, що забезпечення захисту телефону та фінансового номеру клієнта за будь-яких обставин банком забезпечене бути не може. Банком підтверджено виконання переказів від відповідно до вимог законодавства та положень укладеного договору. Натомість Позивач належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання банком законодавства або умов договору суду не надав та не довів обставин, що становлять підставу заявленого позову. Також суд враховує, що Позивач не позбавлений права звернутися з відповідним позовом безпосередньо до отримувача коштів [PERSON] , а також в разі встановлення винних осіб в кримінальному провадженні звернутись до них з відповідним позовом як потерпілий. Виходячи з вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: dismissed