Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO], право власності на земельну ділянку площею 4,33 га в межах згідно плану, що розташована на території Гучинської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову вказує, що він являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] року, якій за життя видавався Державний акт на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603), який посвідчував належність останній земельної ділянкиплощею 4,33 га, що розташована на території Гучинської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що через наявність виправлень в ньому, він не може, в нотаріальному порядку, оформити право власності на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання позивач [PERSON] , представник Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ПІДГАЙНА О.І. не з`явились, всі просили розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримав, представник відповідача позов визнав, а представниктретьої особи, при вирішенні спору, поклалась на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] доводиться матір`ю позивача по справі [PERSON] , що стверджується повторним свідоцтвом про народження останнього ( [NUMBER] ); - 17 серпня 2001 р. Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської областіна ім`я [PERSON] , на підставі рішення Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівськоїобласті від 29.06.2001 р. (17 сесія 23 скликання), був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603), який посвідчував належність останній права власності на земельну ділянку площею 4,33 га у межах згідно з планом, що розташована на території Гучинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 104. В Плані зовнішніх меж земельної ділянки вказано дві земельні ділянки, а саме: 1) 4,01 га та 2) 0,32. В ньому наявне застереження: " ЗАКРЕСЛЕНЕ: [PERSON] НЕ ЧИТАТИ , ЧИТАТИ [PERSON] ",тобто міститься підчистка; - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть (Серія [NUMBER] ); - 16 серпня 2018 р. уповноваженими особамиПершої чернігівської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 55/2018після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] р., спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, являється позивач по справі [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи № 55/2018, заведеної державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] р.. Згідно довідки державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори ПІДГАЙНОЇ О.І. № в/н/02-14 від 16.08.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603, через наявність в ньому виправлень, а саме застереження: " ЗАКРЕСЛЕНЕ : [PERSON] НЕ ЧИТАТИ, ЧИТАТИ [PERSON]", Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України). Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка була затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. N 43 та регулювала питання видачі дублікатів державних актів втратила чинність 23.08.2013 р. на підставі наказу Мінагрополітики від 03.07.2013 р. № 404. З 1 січня 2013 р. оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки не видаються, в силу Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Виходячи з наведеного, суд знаходить, що в разі наявності виправлень у Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданому на особу, яка згодом померла та неможливості видачі спадкоємцям такої особи правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку, ефективним засобом юридичного захисту та належним способом захисту є визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування. Оцінка суду. Те, що в Державному акті на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603, виданому 17 серпня 2001 р. Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, наявна вказівка-застереження: " ЗАКРЕСЛЕНЕ : [PERSON] НЕ ЧИТАТИ , ЧИТАТИ [PERSON]", на думку суду, свідчить про те, що вказаний Державний акт на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603) є недійсним, в силу закону, тому не породжує жодних прав і обов`язків. Наявністю вказаної довідки про відмову у вчиненні нотаріальних дій вказаного державного нотаріуса доведено: 1) неможливість позасудового оформлення права власності на вказані земельні ділянки за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] року, з причин наявності виправлень в указаному Державному акті на право приватної власності на землю; 2) пасивне заперечення наявності у позивача суб`єктивного цивільного права на спадкування даних земельних ділянок за законом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне захистити права [PERSON] в спосіб, передбачений ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за останнім, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] року,право власності на: -земельну ділянку площею 0,3200 га, що розташована на території Гучинської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, набуте останньою, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603), виданого 17 серпня 2001 р. Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області; -на земельну ділянку площею 4,01 га, що розташована на території Гучинської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, набуте останньою, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (ІІ-ЧН № 004603), виданого 17 серпня 2001 р. Гучинською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області.

Outcome: approved