Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що на підставі рішення суду від 26.07.2013 року за ним визнано право власності на майно - частину адмінбудинку в [ADDRESS] який належав [PERSON] але реалізувати своє право на вказане майно немає можливості так, як державним виконавцем було повідомлено про накладення арешту на дане майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що в забезпечення [PERSON] зобов"язання за договором позики було укладено іпотечний договір 20.10.2011 року. Предметом іпотеки є частина адмін.будівлі розташованої в [ADDRESS]. За рішенням Фастівського міськрайонного суду стягнено борг з [PERSON], шляхом накладення стягнення на предмет іпотеки та визнано право власності на вказане майно за позивачем. Однак реалізувати своє право, як власника немає можливості в зв"язку з накладенням арешту на дане майно державним виконавцем. Просить позовні вимоги задовольнити та скасувати арешт з вказаного майна. Представник ВДВС Фастівського МРУЮ в судовому засіданні проти позову не заперечував. [PERSON] та його представник в судове засідання не з"явилися про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 20 жовтня 2011 року між [PERSON] - позивачем по справі та [PERSON] - третя особа по справі, було укладено договір позики грошей, який був нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №2057. В якості забезпечення зобов"язання за договором позики між сторонами був укладений Іпотечний договір від 20.10.2011 року, який також був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №2060. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов"язання за договором позики та не повернув кошти в передбачений договором строк. В зв"язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 26 липня 2013 року позов задоволено стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 331269,17 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, визнавши за позивачем право власності на предмет іпотеки - частину адміністративного будинку (гаражі, насосна станція), що знаходяться за адресою [ADDRESS] загальною площею 531,3 кв.м., що становить 12/100 частини будівлі та судовий збір. Рішення було оскаржено і рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2014 року вказане рішення змінено де зазначено приміщення відповідно до технічного плану. В іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно до постанови про арешт майна боржника державного виконавця відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції від 26.06.2013 року з метою забезпечення виконання рішеннь суду, було накладено арешт на майно боржника - [PERSON] в тому числі і на частину адміністративного будинку (гаражі, насосна станція), що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України „Про виконавче провадження передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України „Про виконавче провадження визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду за ним визнано право власності на частину адміністративного будинку (гаражі, насосна станція), що знаходяться за адресою [ADDRESS] що належав [PERSON], а також погодження з даним фактом відповідача, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача.

Outcome: approved