Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб. 17.05. 2018 позивач [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович , Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовує наступним. 14.05.2018 відкрито виконавче провадження № 55930723 щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієва А.А. № 9158 від 02.10.2017 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за кредитним догоовором від 29.06.2011 в розмірі 97688,20 грн. Вважає ,що вказаний напис підлягає скасуванню з наступних підстав. Виконавчий напис вчинено за наявності спору про право банку стягнути з позивача заборгованість по кредитному договору у визначеному банком розмірі, тобто за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог банку до нього у вказаному розмірі. Позивач вважає,що надані банком нотаріусу документи не підтверджують факт укладення між сторонами у письмовій формі кредитного договору; виписки по рахунку боржника надано не було, а зроблений банком розрахунок випискою не є. Крім того ,відсутні документи, які підтверджують безспірність права банку вимагати сплати боргу по кредиту, оскільки нотаріусу не було надано первинних документів, які підтверджують видачу кредиту та здійснення його часткового погашення ,тому у нотаріуса не було підстав вважати,що розмір заборгованості позивача перед відповідачем ,а також суми штрафних санкцій та процентів,зазначених у виконачому написі є безспірними. Розрахунок боргу зроблено відповідачем одноособово ,без урахування думки позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Спірним є і право банку нарахувати та стягнути з позивача штраф та пеню, оскільки на підтвердження безспірності заявлених ним вимог, у цій частині, жодних документів не надано, при цьому штраф нараховано за період дії статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції, що містить заборону її нарахування і обовязок її скасування при нарахуванні. 11.06.2018 до суду надійшов відзив відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»(далі-ПАТ КБ «ПриватБанк»), на позовну заяву в якому зазначено наступне. Відповідач не погоджується з позовними вимогами оскільки 29.06.2011 між сторонами було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позивачу було надано кредит. Відповідач зазначає,що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з дотриманням ст.ст.87,88 Закону України „Про нотаріат" на підставі наданих банком документів,що підтверджують безспірність заборгованості ,оскільки він вчинений на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів,що є первинним документом. Нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості ,а лише перевіряє наявність документів ,необхідних для вчинення виконавчого напису.Відповідач надав обгрунтований розрахунок заборгованості в якому відображено всі проплати ,які надходили на погашення заборгованості та міститься вся наявна заборговність за кредитом.Враховуючи наведене,просив відмовити в задоволенні позову. Заяви,клопотання. 29.08.2018 позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 11.06.2018 представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович надіслав 04.07.2018 на адресу суду лист в якому просив справу розглядати за його відсутності ,а також копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 13.06.2018 надав заяву про розгляд справи без участі представника.Позицію щодо позовних вимог не виклав. Ухвалою суду від 17.05.2018 було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович , Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Розгляд справи призначено на 13.06.2018. В силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України ,у зв"язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини ,встановлені судом з посиланням на докази ,на підставі яких встановлені відповідні обставини,зміст спірних правовідносин. Суд всебічно, повно, обєктивно та безпосереднього дослідив докази,які знаходяться в матеріалах справи та встановив наступні обставини. Судом встановлено 02.10.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріусу Чернігівського нотаріального округу Завалієва А.А. із заявою від 01.08.2017 року про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 .06.2011 в розмірі 95888,20 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту -7500,00 гривень, заборгованість за відсотками 80145,90гривень, заборгованість з пені та комісії-3200,00 гривень, заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 гривень, заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) -4542,30 гривень . Строк, за який провадиться стягнення - 2213 днів, а саме:з 29.06.2011 по 20.07.2017 року (а.с.59). До своєї заяви, представник заявника додав: копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 29 червня 2011 року підписану [PERSON].(а.с.60); розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.06.2011, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] станом на 20 .07.2017 (а.с.61-64); копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 29 червня 2011 року (а.с.65) копію опису вкладення до цінного листа(а.с.67) копію списку згрупованих поштових відправлень від 29.07. 2017 року; копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань(а.с. 68, .69); копію інформаційної довідки (а.с.71); копію довіреності № 2124-К-Н-Н від 30.01.2017, виданої на ім"я [PERSON].(а.с.70) та копію його паспорту (а.с.72). На підставі вказаних документів, 02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 9158, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 червня 2011 року, в розмірі 95888 ,20 гривень , з яких: заборгованість за тілом кредиту -7500 ,00 гривень, заборгованість за відсотками 80145,90гривень, заборгованість з пені та комісії-3200,00 гривень, заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 гривень, заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) -4542,30 гривень . Стягнення здійснюється за період з 29.06.2011 по 20.07.2017 року.(а.с.75). 05 .03. 2018 , на підставі вказаного виконавчого напису, державним виконавцем Мохно Аліною Олексіївною було відкрито виконавче провадження (а.с.17). Позивач не погодився із наявністю безспірності права вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» і звернувся до суду з позовом , яким просить визнати названий виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню (а.с.4-8). Норми права,які застосував суд і мотиви їх застосування. Відповідно до положень частини 3 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. З урахуванням вказаних норм закону ,суд дійшов висновку ,що між сторонами виник юридичний (цивільно-правовий) спір з приводу кредитних відносин ,які регулюється нормами Конституції України ,Цивільного кодексу України ,законами України та іншими нормативно-правовим актами. Частина 6 статті 55 Конституції України гарантує право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України , захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України „Про нотаріат",для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. На час вчинення виконавчого напису нотаріусом ,Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та які необхідні для вчинення виконавчого напису ,затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 „ Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", передбачав подання нотаріусу наступних документів: а) оригіналу нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчену стягувачем копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідки фінансової установи про ненадходження платежу. За результатами аналізу вищенаведених норм ,суд дійшов наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Уважно вивчивши документи,надані нотаріусом, суд дійшов висновку ,що банк не подав нотаріусу оригіналу кредитного договору № б/н від 29.06.2011 , укладеного у письмовій формі та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Докази ,відхилені судом та мотиви їх відхилення. Суд вважає ,що позивач у позові помилково зазначив ,що вищезазначеним виконаачим написом нотаріуса з нього на користь відповідача було стягнуто суму в розмірі 97688,20 грн.,оскільки з виконавчого напису нотаріуса виходить ,що сума боргу складала 95888,20 гривень Суд не бере до уваги той факт, що у заяві банку від 01.08.2017, яку він подав 02.10.2017 для вчинення нотаріусом виконавчого напису, у якості додатку, зазначено кредитний договір,оскільки надані нотаріусом документи, вказують на те, що у додатках, будь-якого документу під назвою кредитний договір у дійсності не було. Суд не вважає ,що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка містить положення про те, що ця заява разом з пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають кредитний договір між сторонами . Проте, такий договір, з огляду на положення частини 1 статті 6 та інших положень Цивільного кодексу України, відноситься до так званих „непоіменованих договорів, оскільки він прямо не передбачений цим кодексом, але який сторони мають право укласти. Однак, сам по собі такий договір не можна автоматично вважати кредитним чи таким, на підставі якого у сторін, що його уклали виникають саме кредитні правовідносини у зв"язку із наступним. Положеннями частини 2 статті 628 ЦК України передбачено ,що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Проте, як вказано далі у цій статті, до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Проте, суд не вважає цей договір про надання банківських послуг змішаним та таким, що містить елементи кредитного договору, оскільки у змісті цього договору відсутні ознаки досягнення згоди у письмовій формі між його сторонами щодо всіх істотних умов, які встановлені для кредитних договорів. Суд звертає увагу на те, що нотаріусу не були надані, ні памятка клієнта, ні Умови та Правила надання банківських послуг, ні Тарифи, на які є посилання у заяві-анкеті, як на кількість документів, що утворюють договір про надання банківських послуг, тим більше кредитний договір. Крім того,наявна у нотаріуса заява-анкета, дійсно не містить жодних відомостей, з яких можна було б зробити висновок, що вона, сама по собі, являє собою кредитний договір або ж частину змішаного договору, який містить елементи кредитного договору. До такого висновку суд дійшов оцінивши положення анкети-заяви в контексті положень Цивільного кодексу України і Закону України „Про захист прав споживачів „ в частині, що встановлюють умови, яких повинні досягти сторони для того щоб вважати, що між ними було укладено саме такий договір. Що стосується засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, то тут суд також вважає, що банком її надано не було, оскільки, хоча у додатку до заяви і вказано про надання засвідченої виписки з особового рахунку боржника, перелік наданих нотаріусом документів свідчить, що під таким документом було надано саме розрахунок заборгованості позивача, зроблений банком, а не виписку, а названий розрахунок на відміну від останньої, первинним документом не є, а тому не може розглядатись як документ, що підтверджує безспірність вимог банку. Порушення прав,свобод чи інтересів ,за захистом яких мало місце звернення до суду. Отже, з урахуванням наведеного ,суд вважає,що встановлені обставини, у своїй сукупності, є достатніми і самостійними підставами для визнання факту порушення прав позивача при вчиненні виконавчого напису нотаріусом оскільки виконавчий напис вчинено з порушенням положень діючого законодаства . З цих підстав,суд вважає позов обгрунтовним та таким ,що підлягає задоволенню. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 гривень , які підтверджені документально(а.с.2), підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved