Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

06 січня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачка [PERSON] його колишня дружина. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16.12.2014 року шлюб між ними розірвано та одночасно на користь відповідачки з нього стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини. У вказаному судовому рішенні місце мешкання дочки не встановлювалось, оскільки на той час дитина мешкала з матір'ю. Від сумісного шлюбу з відповідачкою народилась дочка - [PERSON], [INFO] На теперішній час дочка мешкає разом з ним та його новою сім'єю. Дочка навчається у 7 класі ЗШ №15 м. Маріуполя. 19.12.2016 року дочка прийшла до нього та сказала, що до матері вона більше не повернеться. Його нова дружина погодилась з тим, щоб його дочка мешкала в їх сімї. Причиною того. Що дочка категорично відмовляється мешкати з рідною матір'ю складається у тому, що 11.12.2016 року відповідачка Ю.М. побила дочку та нанесла їй тілесні пошкодження, в Приморському РВ м. Маріуполь було відкрито кримінальне провадження за ст. 125 ч.1 Кк України та відповідачка притягається до кримінальної відповідальності за умисно спричинені тілесні пошкодження доньці. Ці обставини підтверджуються письмовими документами: випискою з реєстра ЄРДР, копією висновку судово-медичного експерта. Дочка мешкає з ним та знаходиться фактично на його утриманні, вона хворіла, у неї сильно упав зір та він просив , щоб відповідачка частину його аліментів на ліки дочки, проте вона відмовила. Факт знаходження доньки на його утриманні підтверджується актом №2 від 04.01.2017 року, виданого КСН «Криштальний» м. Маріуполя. Вважає, що відповідачка зобов'язана сплачувати на утримання дочки аліменти у сумі, встановлені законом. Просив визнати місце мешкання дитини - [PERSON], [INFO] за місцем мешкання батька [PERSON], а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1689 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив стягнути на його користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання надав заяву, якою позов підтримав в повному обсязі , просив його задовольнити, та розглянути справу у його відсутності. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву, якою визнала позовні вимоги [PERSON], та не заперечує проти проживання дитини разом з батьком - позивачем [PERSON], просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідачки - адвокат Васильєва Н.В. , що діяла на підставі договору, до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги визнала, не заперечувала проти визначення місця проживання дитини разом з батьком та стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача у розмірі 1/4 частини щомісячно . Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради Донецької області - Каракуць А.І, що діяла на підставі довіреності, до судового засідання подала заяву, про розгляд справи у їх відсутності. Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради Донецької області - Солоха І.Г., що діяла на підставі довіреності, до судового засідання подала заяву, про підтримку позовних вимог та визначення проживання дитини разом з батьком, про що надала висновок органу опіки та піклування. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до вимог ст.. 197 ЦПК України фіксування судового процес сук за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02.08.2003 року по 16.12.2014 р. сторони перебували у шлюбі. Від шлюбних стосунків народилась донька: [PERSON], [INFO], батьками якої згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,10). На теперішній час дитина мешка є разом з батьком, мати разом з ними не проживає. В зв'язку з виникненням спору щодо місця проживання дітей позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визначається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Судом встановлено що під час розгляду справи у суді сторонами за спільною згодою визначено місце проживання доньки разом з батьком - [PERSON] Згідно висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради винесено рішення про доцільність на теперішній час визначити місце мешкання малолітньої дитини : [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного вищевикладеного, суд приходить до висновку про те,що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої доньки підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров"я та матеріального положення дитини, платника аліментів, думки відповідачки, яка визнала позов, вважає за можливе стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved