Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і наданий час звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, відповідач проживає окремо від неї та дитини, з ними не спілкується. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на її утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, матеріально забезпечений. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2 000 грн. щомісяця, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю, окремо від батька. Спільне життя сторін не склалось, на даний час вони проживають окремо, жодних стосунків не підтримують і позивачка звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, згідно тверджень позивачки офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, то на думку суду він може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що просить позивачка, що буде об"єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved