Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що на підставі ордеру № 23 від 20 січня 1997 року вони проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS]. 01 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до начальника органу приватизації Гвардійської КЕЧ району Дніпропетровської області із заявою про передачу в приватну власність квартири, яку він займає разом із сім'єю, проте рішення про передачу, або відмову у передачі квартири у встановлені законом строки він не отримав, а тому звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом. Суд визнав протиправною бездіяльність начальника КЕВ м.\~Дніпропетровська, щодо не неприйняття рішення за заявою позивача про передачу у приватну власність квартири відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" та зобовязав відповідача прийняти рішення по суті заяви позивача згідно вищезазначеного закону. Після чого, відповідачем, як органом приватизації, прийнято рішення № 3132 від 15 липня 2015 року, яким відмовлено в передачі в приватну власність вищезазначеної квартири, на підставі того, що військове містечко, на території якого розташована квартира, включене до числа закритих, які не підпадають під приватизацію житлового фонду. Зазначені дії та рішення відповідача позивачі вважають неправомірними, такими, що не відповідають діючому законодавству України, у звязку з чим, з урахуванням уточнення позовних вимог, просять: - визнати рішення [PERSON] відділу м. Дніпропетровська №\~3132 від 15 липня 2015 року про відмову [PERSON] в приватизації квартири № 41 на вул. Гагаріна, 1, в смт\~Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області протизаконним та скасувати його; - визнати за [PERSON] та членами його сім'ї: дружиною [PERSON] і доньками [PERSON], [PERSON], право на приватизацію квартири № 41 на вул. Гагаріна, 1, в смт\~Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області; - зобовязати [PERSON] відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі у власність квартири, яка використовується [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на умовах найму на території військового містечка за адресою: [ADDRESS], згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та "Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №\~396 від 16 грудня 2009 року. Позивачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу м.\~Дніпропетровська [PERSON] в судовому засіданні 18 січня 2016 року уточнені позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на позов. Пояснила, що у КЕВ відсутні повноваження на передачу військового майна у власність позивачам. Крім того, в зв`язку з надходженням листа начальника Головного КЕУ ЗС України та рішення заступника Міністра оборони України питання приватизації житла та передачі житлових будинків до комунальної власності будуть розглядатися після закінчення АТО, а тому повноваження на приватизацію у відповідача відсутні. В судове засідання 26 січня 2016 року представник відповідача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала, а тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно ордеру № 23 від 20 січня 1997 року, виданого Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району Міністерства оборони України, [PERSON] та членам його родини надане право на вселення в трикімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS], житловою площею 43,57 м 2 (а.с. 23). 09 грудня 2005 року між [PERSON] та відповідачем укладено типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до якого [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали у безстрокове користування ізольовану трикімнатну квартиру, загальною площею 61,24 м2 + тамбур 1,9 м2, житловою площею 44,49 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS] з правом приватизації найманого житла, відповідно до законодавства (а.с. 26-27). Згідно довідок про склад сімї, виданих 10 липня 2015\~року Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської [PERSON] частини району, в квартирі за адресою: [ADDRESS], постійно мешкають і мають право на приватизацію: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 24, 25). Вищезазначене житлове приміщення належить до житлового фонду Міністерства оборони України, перебуває у повному оперативному управлінні [PERSON] відділу м. Дніпропетровська. У відповідності до Положення про [PERSON] відділ м.\~Дніпропетровська, зазначений відділ здійснює безпосередньо квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності. Квартирно-експлуатаційне забезпечення це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, обєктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно п. 3.2.4 зазначеного Положення на [PERSON] відділ м.\~Дніпропетровська покладений обовязок та повноваження щодо утримання житлового фонду. У відповідності до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон № 2482-XII), державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] відділу м. Дніпропетровська з заявою про передачу йому та членам його сім'ї квартири у приватну власність у відповідності до Закону №\~2482-ХІІ (а.с.\~18), проте у встановлений законом строк відповідач не розглянув його звернення, на підставі чого [PERSON] 18 вересня 2014 року звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20\~листопада 2014 року у справі № 804/15248/14 адміністративний позов [PERSON] задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність [PERSON] відділу м. Дніпропетровська щодо неприйняття рішення за заявою [PERSON] від 01 вересня 2014 року за вх. № 2164 про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] відділ м. Дніпропетровська прийняти рішення по суті заяви [PERSON] згідно з ЗУ"Про приватизацію державного житлового фонду" (а.с. 19-22). [PERSON] відділом м. Дніпропетровська прийнято рішення №\~3132 від 15 липня 2015 року, яким відмовлено [PERSON] в приватизації вищезазначеної квартири (а.с. 16). Підставою відмови в приватизації спірного житла в рішенні зазначено те, що згідно листа заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України [PERSON] № 14492/С від 19 серпня 2013 року разом із затвердженим переліком закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, підписаний заступником начальника Генерального штабу Головнокомандувачем ЗСУ генерал-полковником [PERSON], до переліку закритих військових містечок входить військове містечко № 4 смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, на території якого знаходиться житловий будинок № 1 по вул. Гагаріна, смт Гвардійське. Вищезазначений лист та перелік ніким не скасовані і військове містечко № 4 в смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області на теперішній час має статус закритого, що також підтверджується листом Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 11 вересня 2013 року № 303/4/15/1183. Крім того в листі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ [PERSON] від 28\~липня 2014 року № 303/4/17/418 зазначено, що з метою захисту інтересів Міністерства оборони України, запропоновано залишити військові містечка № 3 смт Черкаське та № 4 смт Гвардійське в Переліку закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд; розпочати роботу з органами місцевого самоврядування щодо віднесення із закритих військових містечок військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку; питання приватизації житла та передачі житлових будинків до комунальної власності територіальних громад розглянути після закінчення АТО та затвердженої комплексної програми розвитку і реформування Збройних сил України (а.с. 16-17). Суд приходить до висновку, що зазначене рішення [PERSON] відділу м.\~Дніпропетровська підлягають скасуванню, з наступного. Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. У відповідності до наданих суду матеріалів, будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське, вул.\~Гагаріна, 1, перебуває на балансі БУ № 1 Гвардійської КЕЧ району, яке є структурним підрозділом КЕВ м. Дніпропетровська (а.с. 77, 78). Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України. Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли в звязку з приватизацією житла, відмови уповноваженого органу в проведенні приватизації, виникають з житлових правовідносин та повинні розглядатися судом в порядку цивільного судочинства. Конституцією України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання і захисту усіх форм власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Зазначеним Законом регламентований порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом, з обмеженнями, визначеними п. 2 ст. 2 цього Закону. Відповідно до ст. 2 Закону № 2482-ХІІ не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків памяток садове - паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають у аварійному стані, квартири (будинки, кімнати), які віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки) житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно з Положенням "Про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України", затвердженим Наказом Міністра оборони України № 215 від 21\~квітня 2011 року та Наказом Міністра Оборони України № 448 від 03 липня 2013 року визначення "закрите військове містечко" та коло осіб, які мають право затверджувати перелік закритих військових містечок виключені. 03 вересня 2010 року Начальником Генерального штабу - Головнокомандуючим Збройних сил України [PERSON] затверджений останній чинний (він базується на Наказі Міністра оборони СРСР № 75 від 22 лютого 1977\~року) "Перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд", селище міського типу Гвардійське та Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області не були включені до цього переліку. На підтвердження того, що смт Гвардійське не наданий статус закритого військового містечка свідчить і Наказ Міністра оборони № 569 від 15 вересня 2011\~року "Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад" з затвердженими переліками військового майна. Згідно Наказу Міністра оборони України № 569 "Про безоплатну передачу військового майна у приватну власність до територіальних громад", військове майно безоплатно передається у комунальну власність територіальним громадам смт\~Черкаське і смт\~Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначений Наказ є обовязковим для виконання КЕВ м. Дніпропетровська та Черкаською і Гвардійською селищними радами. В своїх запереченнях проти позовних вимог відповідач посилається на лист заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України № 14492/С від 19\~серпня 2013 року разом із затвердженим Переліком закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, яким до вказаного Переліку входить військове містечко № 4 смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області. Судом встановлено, що законодавством України не визначене юридичне поняття "закрите військове містечко", в звязку з чим, суд приходить до висновку, що смт\~Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області не має статусу закритого військового містечка. Статтею 3 Закону № 2482-ХІІ передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю. Згідно з п. 5 ст. 5 вищевказаного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз. Судом встановлено, що позивачі зареєстровані в спірному житловому приміщенні, участі у приватизації державного житлового фонду не брали, що підтверджується відповідними довідками Будинкоуправління № 1 про склад сімї, внаслідок чого органи приватизації, згідно з п. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ, не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Відповідно до Закону № 2482-ХІІ та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16\~грудня 1999 року затверджене "Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т.ч. і рішення органу приватизації. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Як зазначалося вище, судом встановлено, що [PERSON] відділ м.\~Дніпропетровська заперечує право позивачів на приватизацію спірної житлового приміщення. Оскільки судом встановлено право позивачів на одержання спірної квартири у приватну власність, а відповідачем оспорюється зазначене право, позовні вимоги в частині визнання права позивачів на приватизацію квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування рішення [PERSON] відділу м. Дніпропетровська № 3132 від 15 липня 2015\~року, яким [PERSON] відмовлено у передачі в приватну власність квартири, в звязку з тим, що зазначене рішення суперечить наведеним вище нормам законодавства України та порушує права позивачів на отримання житла у власність. Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" та "Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян" затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність. Так, зокрема, наймач та члени його сімї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобовязаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво. Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону № 2482-ХІІ, відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON] відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі у власність [PERSON] та членами його сім'ї: дружині [PERSON] і донькам [PERSON] і [PERSON] у власність безкоштовно в порядку приватизації квартиру № 41, розташовану за адресою: вул.\~Гагаріна, буд. № 1, смт\~Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області у відповідності ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" та "Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", затвердженим МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, також підлягають задоволенню. До наведеного висновку суд приходить внаслідок того, що зазначений обовязок органу приватизації встановлений нормами Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" і в разі, якщо зазначений орган зволікає з винесенням відповідного рішення або вчиненням інших дії, суд має право зобовязати розглянути заяву про передачу житла в приватну власність, вчинити певні дії, та в разі необґрунтованої відмови, скасувати рішення органу приватизації, зобовязати вчинити певні дії. Так, оскільки суд прийшов до висновку про скасування рішення [PERSON] відділу м. Дніпропетровська про відмову в задоволенні заяви позивача про передачу квартири у власність, зазначений орган приватизації фактично повинен повторно розглянути заяву позивача. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на викладене вище, суд зважає на те, що матеріали справи містять достатні докази на підтвердження перебування на балансі відповідача спірного майна, а тому про наявність повноважень КЕВ м. Дніпропетровська вирішувати питання про приватизацію житлового фонду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved