Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк«ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 06.02.2017. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 14.12.2020 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту та відсоткам, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 14612,98 грн., що складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту- 14079,86 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 533,12 грн., які просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, він був завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 06.02.2017 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Заяви про надання банківських послуг (а.с.10). 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та пролонгується на цей самий строк, якщо сторони не проінформують один одного про припинення дії (а.с. 38 зворот). Пунктом 2.1.1.2.12 та пунктом 2.1.1.2.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії), відповідно до діючих тарифів, при дотриманні клієнтом умов та правил обслуговування карти, передбачених договором. Для отримання нової картки по закінченню строку дії клієнт має звернутися у відділення банку (а.с. 52). В той же час відомостей про те чи звертався [PERSON] до банку із заявою про розірвання спірного кредитного договору матеріали справи не містять. Встановлено, що на виконання умов договору банком відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня грудня 2019 р. В подальшому позивачем було перевипущено кредитні картки, які було приєднано до раніше відкритого карткового рахунку № [NUMBER] , а саме відповідачу були надані кредитні картки № [NUMBER] та № [NUMBER] , остання з яких має термін дії до останнього дня вересня 2023 р., вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.8) та банківською випискою по картковому рахунку (а.с.78-80). Згідно з даною випискою на картковому рахунку [PERSON] протягом 2017-2020 р.р. відбувалася зміна кредитного ліміту, а саме: 10.03.2020 відбулося встановлення кредитного ліміту в розмірі 5 000 грн. та в той же день 10.03.2020 - його збільшено до 14 000 грн., 12.05.2020 - зменшено до 0 грн. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За приписами пунктів 3, 6 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі статті 41 Закону України «Про Національний банк України» та частин 1, 2 статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 чинної на час виникнення правовідносин Постанови №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з пункту 5.4. Положення № 254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, пунктом 5.6 зазначеного Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позичальника, згідно з якою на протязі тривалого часу проводилися операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості, видно, що [PERSON] впродовж 2017-2020 р.р. частково виконував умови кредитного договору, а в подальшому припинив оплату чергових платежів і кредитор звернувся до суду з вимогами надавши розрахунок заборгованості станом на 14.12.2020. Так, наданим банком розрахунком, встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 14.12.2020 становить 14612,98 грн., що складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту- 14 079,86 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 533,12 грн. При цьому факт порушення умов договору відповідачем не спростовано. Вирішуючи питання про обсяг задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. Так, розрахунком заборгованості та випискою за картковим рахунком доведено, що станом на 14.12.2020 заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками становить 14612,98 грн. Оскільки правильність їх нарахування відповідачем та матеріалами справи не спростована, то згадана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 22.12.2020, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №PROM2BDН3У від 22.12.2020, на зазначену суму (а.с.77). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2270 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10-20 год. 31.03.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 22.04.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 22.04.2021. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved