Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У липні 2016 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20741,73 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2011 року, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 11.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав йому кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вищевказаним договором не виконав. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.05.2016 має заборгованість в сумі\~ 20741, 73 грн., яка складається з: тіла кредиту в сумі 10828,67 грн.; відсотків за користування кредитом в сумі 4389,03 грн.; пені за прострочене зобовязання в сумі 5118,00 грн.; штрафів в сумі 800,00 грн.., а також з штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (відсоткова складова) в сумі 963, 89 грн.. У зв'язку з наведеним представник позивача просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 20741,73 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити їх в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~ Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що 19.05.2015 року невідома йому особа через інтернет заволоділа грошовими коштами, які знаходилися на його кредитній картці, яку він отримав в ПАТ КБ ПриватБанк. У зв'язку з цим виникла заборгованість. З цього приводу він негайно звернувся як до служби безпеки позивача, так і в правоохоронні органи. За наслідками його звернення, його заява 07.04.2016 року була внесена слідчим Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В цей час по його заяві від 07.04.2016 р. в кримінальному провадженні № 12016220510001212 ведеться досудове слідство за ст.190 ч.1 КК України. В кримінальному провадженні мають бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у чинній цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.\~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.04.2011 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.ргіvatbank.uа, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, - «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Під борговими зобовязаннями Сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 «Умовами та правилами надання банківських послуг». На підставі п 2.1.1.12.2 в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнті сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків Клієнт використав всю суму кредиту. Сторони\~ узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvatbank.uа/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) +5% від суми позову. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається . Також, згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не виконував зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 16.05.2016 року складає 20\~741,73 грн., з яких 10828 грн.67 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4389 грн.03 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5118 грн. пеня, 800 грн. штрафи, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 963 грн. 89 коп. - штраф (процентна складова). Щодо операції зі зняття коштів 19.05.2015 року. 19.05.2015 року здійснювалися операції щодо переведення грошових коштів із картки відповідача на інші картки. 19.05.2015 року надійшло платіжне доручення про переказ коштів в розмірі 5863,00 грн. та 4550,00 грн. Ініціатором переказу є Власник карткового рахунку, переказ ініційовано з використанням держателем електронного платіжного засобу, що не суперечить вимогам ст. 21 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Даний платіж ініційований Клієнтом через інтернет, а саме шляхом введення інформації про номер картки, термін її дії та СУУ код та проходженням успішної авторизації. Згідно ч. 1 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 року № 705: авторизація це процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням електронного платіжного засобу; код авторизації - набір цифр або букв і цифр, який формується і надається емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації; Тобто кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати Клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто для підтвердження операції Відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію. Із витягу смс-повідомлень вбачається, що 19.05.2015 року відповідачу було надіслано ОТП-пароль «РА88ЖЖЕ)», ввівши який відповідач підтвердив здійснення платежу. Дані умови захисту передбачені п. 1.1.3.2.10 Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведені банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо, у тому числі отримання згоди клієнта на вищезазначені дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв'язку: відправлення [PERSON] на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в Р08-терміналах; інші засоби комунікації. „Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля такий: Банк генерує ОТР-пароль і надсилає його клієнтові в тілі [PERSON] із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий ОТР-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі збігу пароля з відправленим клієнту Банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або МоЬіІе Вапкіп§. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що Клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта. Згідно ст. 33 ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. Платник зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Відповідно до пункту 9 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 грудня 2014 року N0 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тобто, посилання відповідача на те, що коштами заволоділи працівники банку є необгрунтованими, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР-паролі для входу в комплекси та підтвердження платежів надсилалися на його номер мобільного телефону та доступні були тільки Відповідачу. Відповідно до п.п. 2.1.9.5. Умов та правил надання банківських послуг Держатель зобовязується не передавати карту, її реквізити дл яздійснення операцій іншим особам, не повідомляти ПІН іншим особам, нести відповідальність за операції здійснені за допомогою ПІНа, одноразового пароля та інше. Як встановлено, у спірних правовідносинах позивач ПАТ КБ «Приватбанк» умов спірного договору не порушував, не вчиняв дій, спрямованих на заволодіння коштів із кредитної картки відповідача, а також протиправних дій, які з необхідністю сприяли цьому заволодінню. Сам по собі факт несанкціонованого зняття коштів з банківської картки позичальника не свідчить про наявність вини у цьому Банку, оскільки, як встановлено, вказані дії були вчинені шляхом переведення коштів з використанням динамічного пароля, який приходив на телефон [PERSON], що підтверджується витягом з архіву повідомлень. Також відповідно до п.п. 2.1.5.9., 2.1.5.10, 1.1.5.5, 1.1.5.13, 1.1.5.29 Умов і правил надання банківських послуг дзвінок клієнта в контакт центр Банку або відправка зшз повідомлення на номер 10060, а також введення одноразового (динамічного) пароля, отримуваного Клієнтом на телефон є акцептом доручення Клієнта на видачу грошових засобів з Карткового рахунку без фізичної присутності карти. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карти, контрольної інформації Клієнта, відправленому 8МЗ повідомленні, повідомленні ПІН коди, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті недобросовісного виконання Клієнтом умов їх зберігання і використання і (або) прослуховування чи перехоплення інформації в каналах зв»язку під час використання цих каналів. Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжувалися авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування карти (рахунку) на рух засобі, номеру мобільного телефону на надання банківських послуг. Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжувалися авторизацією, до моменту звернення Держателя карти в Банк і повідомлення про блокування засобів на картрахунку і за всі операції, що не супроводжувалися авторизацією, до моменту постановки карти в топ лист платіжною системою. Клієнт зобов'язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані, що маються в розпорядженні Банку. У постанові Верховного Суду України від 14.11.2012 року, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, зазначено, що за загальним правилом зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч 1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа. Аналіз положень ст. 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, грошові перекази з кредитної карти відповідача були здійснені за допомогою динамічних паролів, які були надіслані на телефонний номер відповідача. Відповідно до п. 14.12 ст. ЗУ «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Зняття коштів із кредитної картки відбулося внаслідок розголошення відповідачем третім особам конфіденційної інформації та введення динамічного пароля, який був направлений на мобільний номер відповідача, а тому вина Банку відсутня. Щодо звернення з позовом до суду до вирішення по суті кримінального провадження. ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, умови якого були порушені. Під час звернення до суду позивачем були надані всі необхідні докази, в оябсязі достатньому для відкриття провадження у справі. Як вбачається з матеріалів справи провадження у справі було відкрито, справа призначена до розгляду. Судом встановлено, що згідно Витягу з кримінального провадження № 12016220510001212 в Холодногірському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за\~\~заявою [PERSON] щодо вчинення невстановленою особою шахрайських дій. Посилання відповідача на неможливість ухвалення рішення в цивільній справі до прийняття рішення в кримінальному провадженні є безпідставними. Ухвалою суду від 27.09.2016 року в задоволенні клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі до винесення рішення в кримінальному провадженні було відмовлено. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі. Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 3 частини першої статті 203 цього Кодексу). На підставі п. 4 ст. 201 ЦПК суд зупиняє провадження у справі, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов'язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Винесення постанови про порушення кримінальної справи органами досудового слідства або подання позовної заяви до суду позивачем не є підставою для зупинення провадження у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved