Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. з метою забезпечення позову заборонено Вінницькій районній державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 01.02.2011 р. Позов мотивовано тим, що 01.02.2011 р. помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинок по вул. Фестивальній, 26 с. Махнівка (раніше с. Красне) Вінницького району Вінницької області. Він є спадкоємцем першої черги за законом разом з матір"ю (дружиною спадкодавця) [PERSON] та сестрою [PERSON] після смерті [PERSON] На час відкриття спадщини він проживав зі спадкодавцем по вул. Фестивальній, 26 с. Махнівка, що підтверджується його реєстрацією в цьому помешканні, тобто, спадщину прийняв. В 2015 р. він дізнався про існування заповіту від 22.07.2005 р., посвідченого секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за яким [PERSON] заповів усе майно онуці - відповідачу [PERSON] Вважає, що зазначений заповіт є недійсним, оскільки не відповідає волевиявленню [PERSON] та складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Батько [PERSON] станом на на час посвідчення заповіту - 22.07.2005 р. був практично незрячим, не міг читати, у звязку з чим посвідчення заповіту повинно було відбутись при свідках. Відомості про свідків заносяться в заповіт. Вимоги закону не були виконані при посвідченні заповіту, в зв"язку з чим є підстави для визнання його недійсним. Просить визнати недійсним заповіт від 22.07.2005 р., вчинений від імені [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], що посвідчений секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за № 58. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, пояснили, що заповіт є нікчемним з моменту складання, оскільки [PERSON] був незрячий, а тому через фізичні вади посвідчення заповіту мало відбутись при свідках. Секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] самостійно зачитала заповіт, що є порушенням вимог закону. Просять позов задоволити. Представники відповідача [PERSON]- адвокат [PERSON], [PERSON] позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити, суду пояснили, що підстав для визнання заповіту недійсним немає, оскільки волевиявлення [PERSON] було вільним, що підтверджується власноручним підписом у заповіті, який ніким не оспорюється, показаннями свідка - секретаря сільської ради про те, що заповідач [PERSON] сам прийшов, висловив своє бажання щодо змісту заповіту, власноручно підписав заповіт. Належного доказу - висновку судової експертизи про стан здоров"я спадкодавця [PERSON], зокрема, про стан його зору на час посвідчення заповіту, чи міг він бачити, суду не надано, а довідка лікаря з висновком про те, що заповідач не міг бачити, є неналежним доказом. Крім того, позивач не проживав разом з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, у звязку з чим спадщину не прийняв. Заявили про застосування позовної давності до вимоги позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 01.02.2011 р. помер [PERSON], [INFO] (а.с. 45) На а.с. 42-48 - копія спадкової справи №343/2011 до майна померлого 01.02.2011 р. [PERSON] 08.06.2011 р. до Вінницької районної державної нотаріальної контори відповідач [PERSON] (онука спадкодавця [PERSON]А.) подала заяву про прийняття спадщини. (а.с. 43) [PERSON] (дружина спадкодавця [PERSON]А.) та [PERSON] (дочка спадкодавця [PERSON]А.) відмовились від прийняття спадщини, про що подали заяви нотаріусу відповідно 15.06.2011 р. і 12.07.2011 р. (а.с. 48, 48-зворот) Позивач [PERSON] зареєстрований з 20.01.2006 р. по вул. Фестивальній, 26 с. Красне Вінницького району Вінницької області (а.с. 14), тобто за адресою місця проживання до смерті спадкодавця [PERSON] Заяви про прийняття спадщини після смерті батька нотаріусу позивач [PERSON] не подавав. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 22.07.2005 р., [PERSON], [INFO], усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповідає своїй онуці [PERSON] (а.с. 104) Свідок [PERSON] (працювала секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області) суду пояснила, що як посадова особа органу місцевого самоврядування вчиняла нотаріальні дії, в тому числі мала право посвідчувати заповіти. Памятає, що посвідчувала заповіт [PERSON], який прийшов самостійно до неї (без сторонньої допомоги) з проханням скласти заповіт на онуку [PERSON] Перевіривши необхідні документи та волевиявлення [PERSON], вона надрукувала заповіт, прочитала його вголос, після чого [PERSON] власноручно підписав заповіт. Свідків при написанні заповіту не було, вона не вбачала в цьому необхідності. [PERSON] не казав, що погано бачить, прийшов без окулярів. Тобто, свідок, яка посвідчувала заповіт, підтвердила, що волевиявлення [PERSON] щодо складання заповіту на онуку Мороз (тепер [PERSON]) Н.М. відповідало його внутрішній волі. На а.с. 77- відповідь Комунальної установи Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи №844/03-02/02 від 24.11.2017 р., згідно якої в [PERSON] оперована ІV ст. глаукома відкрито-кутова обох очей, ускладнена катаракта обох очей. Глаукомотозна атрофія зорових нервів. VIS-OD експ. 0,005 OS- 0,01. Згідно відповіді Вінницької центральної районної лікарні Вінницької області №364 від 24.04.2018 р. [PERSON], [INFO], знаходився на диспансерному обліку з 25.02.2004 р. у лікаря-окуліста поліклінічного відділення Вінницької ЦРКЛ з діагнозом: оперована термінальна глаукома обох очей. Хворі відносяться до категорії незрячих (сліпих). Станом на 22.07.2005 р., при такому діагнозі і гостроті зору, хворий прочитати та власноруч підписати самостійно не міг. Заключення виписане з диспансерного журналу, інших медичних документів не збереглось. (а.с. 132) На а.с. 6 - копія титульної сторінки амбулаторної карти [PERSON],[INFO], заведена 22.06.2005 р. На цьому ж аркуші - копія сторінки з амбулаторної карти, з записом окуліста від 21.06.05, скарги на втрату зору на обидва ока. Чи є зазначена сторінка із записом від 21.06.2005 р. з амбулаторної карти [PERSON] від 22.06.2005 р. судом не перевірено (оригіналу документа суду не надано). На пропозицію суду провести документальну судово-медичну експертизу щодо стану зору спадкодавця на час складання заповіту, сторони не погодились. Згідно ст. 1247 ч. 1-3 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту) заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ч. 4 ЦК України, ЗУ від 21.09.2010 р., норма діє з 20.04.2011 р.). Тобто на час посвідчення заповіту [PERSON] (22.07.2005) зазначена норма ще не діяла. Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно ст. 1253 ч. 1, 2 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Відповідно до абз. третього частини другої ст. 1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Статтею 1252 ЦК України регулюється посвідчення заповіту іншою посадовою, службовою особою. Судом встановлено, що форма заповіту, дійсність якого оспорюється позивачем, відповідає вимогам ст. 1247 ч. 1-3 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту), зокрема: - заповіт складено у письмовій формі (а.с. 104), - у заповіті зазначено місце та час його складення (с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, 22.07.2005 р., о 09-10 год.); - заповіт особисто підписаний заповідачем [PERSON], про що зазначила свідок [PERSON], яка як секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області посвідчувала заповіт, крім того, підпис заповідача [PERSON] в заповіті ніким не оспорюється; - суду не надано належних доказів того, що заповідач [PERSON] особисто підписати заповіт не міг, в зв"язку з чим заповіт мав бути підписаним відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, в якій йдеться про те, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє; - заповіт посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування (секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області), визначеною у ст. 1251 ЦК України. Згідно ст. 1257 ч. 1 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом не встановлено того, що заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також того, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто ознак нікчемності заповіту судом не встановлено. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ст. 1257 ч. 2 ЦК України). Суду не надано доказів того, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі. Свідок [PERSON], яка як секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області посвідчувала заповіт [PERSON], суду пояснила, що при посвідченні заповіту встановила особу заповідача, дієздатність його перевірила, з"ясувала, яке заповідач хоче зробити особисте розпорядження на випадок своєї смерті, прочитала складений заповіт вголос, заповідач власноручно підписав заповіт. Крім того, дійсність підпису в заповіті заповідача [PERSON] ніким не оспорюється, доказів того, що в силу психічного захворювання чи з інших причин заповідач не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними на час складання заповіту суду не надано. Прочитання вголос тексту заповіту секретарем сільської ради не заперечує наявності при складанні заповіту вільного волевиявлення заповідача. Отже, судом встановлено, що на час складання заповіту волевиявлення заповідача [PERSON] було вільним і відповідало його волі. На а.с. 88 зворот - копія заяви [PERSON] від 10.09.2012 р., а на а.с. 88 - копія акту від 19.08.2012 р., в яких йдеться про те, що позивач [PERSON] постійно проживає разом з дружиною з 1997 року у будинку по вул. Гагаріна, 7 с. Красне Вінницького району Вінницької області. Тобто, в цих документах йдеться про те, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] (01.02.2011 р.) позивач [PERSON] був зареєстрований в будинку спадкодавця по вул. Фестивальній, 26 с. Красне, але фактично проживав у будинку по вул. Гагаріна, 7 с. Красне. Встановлення факту непроживання позивача постійно з спадкодавцем на час відкриття спадщини не входить в предмет позову, що розглядається у цій справі. Відповідного судового рішення про встановлення зазначеного факту на теперішній час немає, тому підстави для встановлення того, що позивач є неналежним у цій справі, оскільки не прийняв спадщину після смерті батька, відсутні. Позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, без поважної причини, оскільки заповіт складено 22.07.2005 р., заповідач помер 01.02.2011 р., через 6 місяців з"ясовано коло спадкоємців і наявність заповіту, позивач як спадкоємець за законом першої черги міг довідатись про порушення свого права (презумпція можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, про яку зазначено в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р., справа 6-2469цс16). Про застосування позовної давності заявлено стороною позивача. На підставі викладеного суд вважає, що позов [PERSON] не доведено, тому в його задоволенні потрібно відмовити з підстав недоведеності. Позивачем подано клопотання про постановлення окремої ухвали в зв"язку з порушенням законодавства при реєстрації в будинку по вул. Фестивальній, 26 с. Красне, що входить в спадкову масу після смерті [PERSON], матері позивача і дружини спадкодавця - [PERSON], [INFO] (88 років), відсутністю правових підстав проживання її в цьому помешканні, а також з приводу чинення перешкод йому в проживанні в зазначеному будинку з боку матері [PERSON] і сестри [PERSON], [INFO] Оскільки правомірність реєстрації і проживання матері позивача в будинку, а також усунення перешкод в користуванні житлом позивачу не входили в предмет позову, що розглядається у цій справі, відповідні обставини судом не встановлювались, ці спірні питання не можуть вирішуватись шляхом постановлення окремої ухвали, а можуть бути предметом іншого позову, тому підстав для постановлення окремої ухвали суд не вбачає.

Outcome: dismissed