Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2010 року шлюб між подружжям розірвано, а неповнолітніх дітей залишено проживати з нею. Зазначає, що відповідач, як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на них. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, однак його стан здоров"я та матеріальне становище дають змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Вказує, що її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей, тому просить стягувати з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів, у розмірі, що просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір"ю (а.с.4). На даний час неповнолітні діти сторін проживають із матір"ю та знаходяться на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі, і перебувають на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, то суд вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved