Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, який обґрунтував наступним чином. [INFO] помер [PERSON], який приходився йому, [PERSON], дідусем. Після його смерті відкрилася спадщина. За життя, 27.08.1996 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів йому, [PERSON], житловий будинок з надвірними будовами, все майно, що знаходиться в його користуванні і належить йому на праві особистої власності і знаходиться в селі Костянтинівка Липовецького району Вінницької області. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно спадкодавця складається серед іншого із земельної ділянки, розташованої на території Костянтинівської сільської ради, площею 2,7514 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] згідно технічної документації по паюванню земель CAT (зараз ПАТ) «Турбівське», та числиться під номером 1119. Державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, однак не видавався, у зв'язку із смертю спадкодавця. Об'єкт спадкування він, [PERSON], прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття протягом 6-ти місяців після відкриття спадщини. Дружина [PERSON] та їх спільні діти повмирали. Спадщину, яка залишилась після [PERSON] ніхто не приймав та на неї не претендує, відтак він, [PERSON], є єдиним спадкоємцем на майно померлого. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON] - відсутні. Вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування земельної ділянки він, [PERSON], не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючі документи на об'єкт спадкування. Ураховуючи те, що в разі відмови нотаріуса іншого порядку а ніж судовий чинним законодавством не передбачено, тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав на спадкування, просив суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, сільський голова позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача ПАТ "Турбівське" в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач та представник Костянтинівської сільської ради не з'явились в судове засідання скориставшись своїми правами врегульованими ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку представника ПАТ "Турбівське" суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи на підставі доказів, що у ній зібрані. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. За життя, 27.08.1996 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів своєму онукові [PERSON] житловий будинок з надвірними будовами, все майно, що знаходиться в його користуванні і належить йому на праві особистої власності і знаходиться в селі Костянтинівка Липовецького району Вінницької області та за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався, про що на ньому зроблена відповідна відмітка. Відтак після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Спадкове майно спадкодавця складається серед іншого із земельної ділянки, розташованої на території Костянтинівської сільської ради, площею 2,7514 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності земельної ділянки саме [PERSON] підтверджується рішенням зборів працівників і пенсіонерів CAT «Турбівське» від 23.05.2005 року, яке оформлене Протоколом та доданий до нього список працівників і пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай), де під №71 вказано «Чаплінський Антон Павлович»; розпорядження Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №272 від 30 вересня 2008 року та додаток №1 до нього, де у списку громадян під №84 зазначено "[PERSON], номер паю 1119, розмір 2.7514", яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай); Викопіюванням з технічної документації по паюванню земель САТ "Турбівське", відповідно до якого, земельну ділянку №1119 визначено в натурі; листами Відділу Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 06.04.2010 року за №629, 07.03.2014 року за №497, де зазначено, що за даними Технічної документації земельна ділянка, площею 2,7514 га, вартістю 73717,50 грн., числиться під номером 1119, виділена в натурі і розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, належить покійному [PERSON], в зв'язку із смертю [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. На виконання роз'яснень наведених у п.24 постанови ПВС України від 30.05.2014 року за №7, судом було витребувано Спадкову справу до майна померлого [PERSON], відповідно матеріалів якої, своїм правом на прийняття спадщини після смерті спадкодавця скористався лише позивач [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом за місцем її відкриття протягом 6-ти місяців після відкриття спадщини, а саме 15.05.2008 року до Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON] - відсутні. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 06.03.2014 року позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), яка розташована на території Костянтинівської сільської ради після смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки заявником не пред'явлено нотаріусу правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомості. Отже, судом встановлено, що правовідносини, що склались між сторонами спору є спадковими, а відтак регулюються відповідними нормами ЦК України, оскільки спадщина відкрилась після 2004 року. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що відповідно до Протоколу зборів працівників і пенсіонерів САТ "Турбівське" по Турбівському відділенню від 23.05.2005 року, гр. [PERSON] внесений до Списку, який є його невід'ємною частиною, в число осіб, які мають право на земельну частку (пай) на території САТ "Турбівське" за №71. Як вбачається із листів Відділу Держземагенства у Липовецькому районі за даними матеріалів "Технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадян САТ "Турбівське", розроблених ДП "Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" та затверджених розпорядженням голови Липовецької райдержадміністрації №272 від 30.09.2008 року, запроектовано для передачі у власність працівнику САТ "Турбівське" [PERSON] земельна ділянка за номером 1119 площею 2,7514 га, вартість становить 73717,50 грн., у зв'язку із смертю Державний акт на ім'я [PERSON] не видавався. Отже [PERSON] при житті набув права на земельну частку (пай) площею 2,7514 га, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, проте сертифіката та в подальшому Державного акта на його ім'я не було видано. Статтею 1216, 1218 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтю 2 Закону України від 05.06.2003, № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ст.. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року). 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, а тому його порушені права щодо реалізації спадкових прав на земельну частку (пай) підлягають захисту судом шляхом визнання права на земельну частку (пай), відтак позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial