Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] з лютого 1982 року по день смерті [PERSON] [INFO] ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , а [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області вказаний житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року до складу двору входили [PERSON] та [PERSON] , а тому він належав їм в рівних частинах,по 1/2 кожному. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , як пережиле подружжя, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом [PERSON] , а саме його син [PERSON] спадщину не прийняв. Таким чином , після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла у спадок 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , однак правовстановлюючі документи на вказане майно не оформила . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є онукою померлої [PERSON] та протягом двадцяти трьох років проживала з спадкодавцем однією сім"єю, вела спільне господарство та є єдиним спадкоємцем який спадщину прийняв. Спадкоємець першої черги за законом, відповідач по справі, [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву. Однак державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв"язку з відсутністю доказів, що підтверджують право на спадкування, як спадкоємцю четвертої черги за законом. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила слухати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили слухати справу в їх відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно -1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] . Право власності на вказану частку даного будинку [PERSON] набув як колишній член колгоспного двору,але належним чином своїх прав не оформив. Відповідно до ст. 524,529,549 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.10.2020 № 1067 спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку [PERSON] набула як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частину вказаного будинку прийняла в спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак за життя належним чином своїх прав не оформила. З довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області №168 від 28.01.2019 встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору слідуючий: [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та незважаючи на те, що своїх спадкових прав не оформила, вона належала їй з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON] та спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлої баби, оскільки протягом двадцяти трьох років до дня відкриття спадщини проживала із спадкодавцем однією сім"єю. Також [PERSON] є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після [PERSON] , оскільки спадкоємець першої черги за законом, син [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що надав відповідну заяву. Однак, державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в зв"язку з тим, що спадкоємець не надав документи, що підтверджують родинні відносини з померлою, тобто відсутні докази, що підтверджують право на спадкування, як спадкоємця 4 черги за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020 №77/02-31/02-14. Однак з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження [PERSON] , копії свідоцтва про народження [PERSON] та копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] є рідною онучкою [PERSON] . Також , відповідно до довідки Великоріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.10.2020 № 1066 онука [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом із померлою [PERSON] в одному житловому будинку по [ADDRESS] . Крім того, відповідач та третя особа не оспорюють факт постійного проживання позивачки з [PERSON] з 1982 року по 2005 рік. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання позивача разом з [PERSON] однією сім"єю з 1982 року по день смерті [PERSON] , а саме по 13.12.2005 ріку знайшов своє підтвердження в суді, а тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved