Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1.ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" звернулося з позовом до суду, в якому вказувало, що 05 грудня 2017 року між ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", яке 20 червня 2019 року змінило свою назву на ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 397588а7е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] . 18 лютого 2018 року о 19 годині 42 хвилини в м. Запоріжжя на проспекті Соборному, 87 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВМW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено вищевказаний автомобіль Hyundai Elantra, Згідно відповіді НПУ про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пунктів 12.1, 13.1 ПДР України (ст. 124 КУпАП). [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2363166 від 01 березня 2018 року та умов договору страхування № 397588а7е від 05 грудня 2017 року, розмір страхового відшкодування склав 37134 гривні 89 копійок, яке було сплачено позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 428160 від 02 березня 2018 року. Відповідно до звіту № 2034 про оцінку транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту Hyundai Elantra, розрахована оцінювачем, складає 40480 гривень 02 копійки. Таким чином до позивача перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 лютого 2018 року о 19 годині 42 хвилини в м. Запоріжжя на проспекті Соборному, 87. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВМW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована не була, що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо відсутності полісу. 08 серпня 2018 року на адресу [PERSON] було направлено претензію, але жодних дій для відшкодування завданих збитків останнім вчинено не було. 2.В позові ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" просило стягнути з [PERSON] на його користь 37134 гривні 89 копійок в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. 3.Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 4.Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ НА ПОЗОВ, ВІДПОВІДІ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 5.Ухвалою суду від 11 березня 2021 року відзив відповідача було залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском встановленого судом строку для його подання. 6.Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7.Судом встановлено, що 18 лютого 2018 року, о 19 годині 42 хвилини, в м. Запоріжжя на проспекті Соборному, в районі будинку № 87, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВМW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Hyundai Elantra, який був застрахований в ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (яке в подальшому змінило назву на ПрАТ "Страхова компанія "АРКС") за договором добровільного страхування наземного транспорту № 397588а7е від 05 грудня 2017 року. 8.20 лютого 2018 року від [PERSON] до вищевказаної страхової компанії надійшло повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. 9.Постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень 00 копійок на користь держави. 10.Згідно звіту експерта-оцінювача про оцінку вартості відновлюючого ремонту пошкодженого транспортного засобу від 28 лютого 2018 року № 2034 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті пошкодження на дату оцінки складає 27660 гривень 99 копійок. 11.Відповідно до страхового акту від 01 березня 2018 року № АХА2363166, складеного АТ "СК "АХА Страхування", а також рахунку-фактури від 22 лютого 2018 року № СФ-0000237, виданого ТОВ "Техноцентр "Навігатор", вартість відновлювального ремонту та суми відшкодування складає 37134 гривні 89 копійок. 12.02 березня 2018 року позивачем на користь ТОВ "Техноцентр "Навігатор" платіжним дорученням № 428 160 було перераховано 37134 гривні 89 копійок в рахунок страхового відшкодування згідно акту від 01 березня 2018 року № АХА2363166. 13.Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідача [PERSON] , станом на дату вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, у встановленому законом порядку застрахована не була. 14.Звернувшись до суду із позовом, ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" просило суд відповідно до статті 993 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 15.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. 16.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 17.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 18.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 19.Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 20.Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 21.Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). 22.За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 23.До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. 24.Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. 25.Згідно з пунктом 39.1 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 26.Підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом. 27.Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко визначає умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів. 28.Згідно з підпунктом 43.1.2 пункту 43.1 статті 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим законом. 29.Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 30.У справі, яка розглядається, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія (винуватця дорожньо-транспортної пригоди) на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, і в матеріалах справи відсутні докази, що сам водій належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. 31.При цьому МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (пункт 41.3 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). 32.Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 33.У справі встановлено, що за договором добровільного страхування, що є іншим видом страхування, потерпілий отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від позивача (страховика). 34.Заподіяння потерпілому шкоди внаслідок винних дій водія у ДТП стало підставою для виникнення деліктного зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов`язання згідно з договором добровільного страхування, в якому потерпілий має право вимоги до страховика (позивач). 35.Зазначені зобов`язання не виключали одне одного. 36.Потерпілому належало право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. 37.Він на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика (позивач), від якого отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля. 38.Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. 39.Аналогічне правило викладено в пунктах 3.6, 3.7 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у ДТП (затверджено протоколом Координаційної ради МТСБУ від 06 грудня 2012 року № 31/2012), за змістом якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування виключно у разі настання ДТП з вини осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та у разі, коли відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, є особа, відповідальність якої застрахована за договором ОСЦПВ іншим страховиком-членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. 40.При відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця дорожньо-транспортної пригоди страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. 41.Отже, позивач не мав підстав для звернення до МТСБУ із позовом про відшкодування витрат, і пред`явивши вимоги безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, діяв відповідно до закону. 42.Вказаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 554/5837/15-ц (провадження № 61-14070св18). 43.Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 44.За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. 45.Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 46.У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 47.На підставі вищевказаного суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" 37134 гривень 89 копійок в рахунок відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 48.Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 49.У зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати, у вигляді судового збору, в сумі 2102 гривні 00 копійок, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved