Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезгаданим позовом посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № MKSWGA00000102 від 25.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 125 000, 00 (сто двадцять п"ять тисяч гривень 00 коп.) зі сплатою відсотків за користувння кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевимм терміном повернення 25.03.2028 року. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між [PERSON], [PERSON] та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір іпотеки нерухомого майна № MKSWGA00000102 від 26.03.2008 року відповідно до якого позивач прийняв в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 131.20 кв.м., житлова площа 68.40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що на праві власності на підставі свідоцтва про право власності належить [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок неналежного виконання відповідачами умов договору виникла заборгованість по кредиту в сумі 556 902. 31 (п"ятсот п"ятдесят шість тисяч дев"ятсот дві гривні 35 коп.) гривень, в рахунок погашення якої просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 131.20 кв.м., житловою площею 68.40 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані у вказаному житловому будинку та стягнути сплачені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечили щодо задоволення такого при цьому пояснили, що на їх думку у зв"язку з спливом договору поруки вимога банку щодо звернення стягнення на майно є безпідставною. Зазначили, що одностороннє підвищення відсоткової ставки банком суперечить чинному законодавству, внаслідок чого розрахунок заборгованості складено неправильно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно договору кредиту № MKSWGA00000102 від 25.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит, який зобов"язався повернути у визначений договором строк разом з відсотками за користування. (а.с. 22-28). Відповідно до укладеного договору та розрахунків заборгованості така складає: 556 902. 31 (п"ятсот п"ятдесят шість тисяч дев"ятсот дві гривні 35 коп.) гривень, з яких: 131 810, 76 (сто тридцять одна тисяча вісімсот десять гривень 76 коп.) гривень - заборгованість за кредитом; 165 459, 34 (сто шістдесят п"ять тисяч чотириста п"ятдесят дев"ять гривень 34 коп.) гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 737, 09 (дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 09 коп.) гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 230 137, 87 (двісті тридцять тисяч сто тридцять сім гривень 87 коп.) гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи відповідно договору; 250, 00 (двісті п"ятдеся тисяч гривень 00 коп.) гривень - штраф (фіксована частина); 26 507, 25 (двадцять шість тисяч п"ятсот сім гривень 25 коп.) гривень (а.с. 11-15, 22-28). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов"язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов"язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути банку та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст.33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За правилами ч.2 ст.39 ЗУ "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 цього ж Закону та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Посилання відповідачів як на підставу своїх заперечень, на положення договору поруки та заперечення права банку щодо підняття в односторонньому порядку відсоткової ставки є такими, що не грунтуються матеріальному законі, оскільки дані правовідносини регулюються Положеннями ЗУ "Про іпотеку". Правила ст. 1056-1 ЦК України, згідно з якими встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку набрали чинності 10.01.2009 року, а повідомлення про збільшення такої надіслано на адресу відповідачів 31.12.2008 року, і заперечення щодо зміни умов кредитування вони не надавали (а.с. 29 - 30). За статтею 88 ЦПК України судові витрити підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин позов є обгрунтованим.

Outcome: approved