Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.11.2008року відповідач отримала кредит у розмірі 15 000грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. На день пред'явлення позову відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушила умови договору щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 27 370грн.14коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 13.11.2008року в розмірі 27 370грн.14коп., яка утворилась станом на 07.10.2014року, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання повторно не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з нормою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України) З матеріалів справи вбачається, що згідно договору б/н від 13.11.2008року відповідач отримала кредит у розмірі 15 000грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат(а.с.10-16) . Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов"язання за кредитним договором, у зв"язку з чим станом на 07.10.2014року утворилась заборгованість у розмірі 27 370грн.14коп. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ЗАТ КБ "Приватбанк" відповідачеві [PERSON] Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов"язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідач погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорюється. Відповідач неналежно виконувала взяті на себе за кредитним договором б/н від 13.11.2008 року зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів, допустила заборгованість, яка станом на 07.10.2014року становить 27 370грн.14коп., з яких: - 14 974,49грн.- заборгованість за кредитом; - 9831,96грн.-заборгованість за процентами за користування кредитом; - 1022,25грн.- пеня а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250грн. (фіксована частина) та 1291,44грн. процентна складова. Вказане підтверджується відповідним розрахунком заборгованості(а.с.6-9), цей факт відповідачем частково або повністю не спростований. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На підставі ст.88 ЦПК України витрати, пов"язані зі сплатою судового збору, слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.526,527,530,533,610,612,629,631,1050,1054, ЦК України, Закону України "Про банки та банківську діяльність",

Outcome: approved