Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обгрунтовувала наступним. Вона з вересня декілька років проживала однією сім"єю із [PERSON] , дружина якого померла. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді автомобіля марки "ВАЗ-21963.97", 1986 р.в., зареєстрованого МРЕВ при Баришівському РВВС 01.03.1986 року. Ще за час свого життя [PERSON] видав на її ім"я довіреність, якою уповноважив у повному обсязі розпоряджатися вищевказаним автомобілем на власний розсуд, але переоформити автомобіль вона не встигла, оскільки довіритель помер. В передбачений законодавством шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталася, однак, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала разом з ним однією сім"єю до дня його смерті. Разом з тим, під час її звернення до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний автомобіль, з"ясувалося, що оригінал правовстановлюючого документа на дане майно відсутній. Пунктом 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві". Просила встановити, що вона є спадкоємицею четвертої черги [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживала разом із спадкодавцем однією сім"єю з вересня 2010 року по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на легковий автомобіль "ВАЗ-21063.97", 1986 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого МРЕВ при Баришівському РВВС 01.03.1986 року, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довіреності від 3 вересня 2010 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатись належним йому на підставі технічного паспорту ТЗ серії [NUMBER] , виданого МРЕВ при Баришівському РВВС 01.03.1986 року -автомобілем марки "ВАЗ-21063.97", 1986 р.в., двигун № [NUMBER] , шасі (кузов) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого МРЕВ при Баришівському РВВС 01.03.1986 року. З акту обстеження від 14.12.2019 р. (а.с. 8) вбачається, що з вересня 2010 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім"єю до дня смерті останнього - [INFO] . З копії свідоцтва про смерть (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . В судовому засіданні установлено, що позивачка з вересня 2010 року проживала разом із [PERSON] однією сім"єю до дня смерті останнього - [INFO] у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді автомобіля марки "ВАЗ-21963.97", 1986 р.в., зареєстрованого МРЕВ при Баришівському РВВС 01.03.1986 року. 3 вересня 2010 р. [PERSON] видав на ім"я позивачки довіреність, якою уповноважив у повному обсязі розпоряджатися вищевказаним автомобілем на власний розсуд, але переоформити автомобіль вона не встигла, оскільки довіритель помер. Згідно із ст. 1264 ЦК України позивачка є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . В передбачений законодавством шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачка не зверталася, однак, в силу ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала разом з ним однією сім"єю до дня його смерті. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ураховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги ст. 1218 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення. Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), продовжені процесуальні строки в тому числі на подання заяви про оскарження рішення на строк дії такого карантину (Розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд встановлює сторонам строк на оскаження рішення з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року.

Outcome: approved