Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

03.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти за договором позики у сумі, еквівалентній 900 (дев"ятистам) доларам США по курсу НБУ станом на день винесення судом рішення. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 19.06.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 900 (дев"ятсот) доларів США в борг до 19.07.2017 року, а останній у свою чергу зобов"язувався повернути вказану суму боргу до 19.07.2017 року включно. Відповідач свої зобов"язань не виконав, борг не повернув. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що дійсно було укладено договір позики, проте, у зв"язку із фінансовим становищем, не мав змоги вчасно повернути суму боргу позивачу. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 19.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 900 (дев"ятсот) доларів США в борг до 19.07.2017 року, а останній у свою чергу зобов"язувався повернути зазначену суму боргу до 19.07.2017 року включно. У визначений строк відповідач боргу не повернув, чим порушив взяті на себе зобов"язання. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача, відповідача в судовому засіданні та долученим до справи письмовим доказом, а саме: розпискою відповідача від 19.06.2017 року (а.с.8) та договором позики від 19.06.2017 року (а.с.9). У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розпискою було встановлено, що відповідач зобов"язується до 19.07.2017 року суму боргу в розмірі 900 (дев"ятсот) доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У визначений строк відповідач боргу не повернув, чим порушив взяті на себе зобов"язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не повернув позивачеві позичену в нього грошову суму у визначений договором строк, та дані кошти не повернуто на час ухвалення рішення, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved