Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сиина, який продовжує навчання. Вимоги позову мотивував тим , що його мама [PERSON] з відповідачем по справі перебувала у шлюбі. Від шлюбу у них народився син- позивач по справі [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та навчається на 2-му курсі денної форми навчання за контрактом в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького. Плановий термін навчання по 30.06.2022 рік.. Батько дитини після досягнення ним повноліття не має наміру надавати матеріальну допомогу на навчання, приховує свої доходи, коли на думку позивача повинен надавати таку допомогу, оскілька останній потребує її. Зокрема плата за один рік навчання за контрактом складає 15200 грн., а за ліжко-місце проживання у гуртожитку 520,00 грн. на місць. Загальна сума на утримання на навчання, що найменше складає 30000 грн.. Та оскільки доходи мами, які і так витрачаються на утримання та навчання позивача є недостатніми, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), в період навчання, до 30.06.2022 року.. Сторони в судове засідання не з`явились, попередньо подали до суду заяви,в яких просили розгляд справи провести без їхньої участі.Відповідач зазначив, що погоджується на сплату аліментів. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом установлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] .Дане підтверджено свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 09.08.2001 року, актовий запис № 75 (а.с.4). Довідкою № 196 від 11 червня 2019 року, виданою за підписом декана психологічного факультету Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького підтверджується, що їхній син [PERSON] з 01.09.2018 року навчається на денній контрактній формі у даному закладі.Орієнтовний термін навчання чотири роки, до 30.06.2022 року . Позивачка не має можливості надавати в повному необхіному обсязі матеріальної допомоги своєму сину, оскільки її дохід за шість місяців складає 20856 грн.46 коп.Дане підтверджено довідкою про доходи № 66 від 15.07.2019 року. Як вбачається з додаткової угоди до договору № 1096/18 від 30.08.2018 року про надання освітніх послуг між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та фізичною особою, що вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60 802 гривень ( а.с.6).Проживання позивача та плата у розмірі 520 грн. на місяць за проживання, підтверджена довідкою про реєстрацію місця проживання особи в гуртожитку та довідкою про розмір платежів (а.с.8-10). Перебування позивача на утриманні матері підтверджено довідкою № 13 від 23.07.2019 року виданою за підписом голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Гранд» (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від надавання матеріальної допомоги, приховаує свої доходи . Його заборгованість по сплаті аліментів, які стягуються на підставі рішення суду від 25.09.2012 року (справа №2307/654/12) в розмірі ј частини його заробітку(доходу) щомісячно до повноліття позивача, станом на 01.07.2019 року складає 53 485,21 грн..Дане підтверджено розрахунком зі сплати аліментів ( ВД № 54511036) № 3848 від 22.07.2019 року, виданим Кам`янським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.13). Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення алыментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз"яснив, що обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На даний час повнолітній син, який є позивачем по справі [PERSON] навчається за платною формою навчання, судом не встановлено наявності у нього своїх доходів, і більш того достатніх доходів для свого утримання. Тобто встановлено потреби у матеріальній підтримці батьків. Позивач вказує, що він повністю перебуває на утриманні матері, яка не в повній мірі може забезпечити усі його витрат, пов`язаних з навчанням. А тому, відповідач, як батько позивача має брати участь в утриманні дитини на період його навчання, оскільки такий обов`язок покладений на нього ст. 199 Сімейного кодексу України. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Суд вважає, що у зв`язку з тим, що відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі ј чатини його заробітку(доходу) на утримання свого сина, стан здоров`я у нього задовільний, інших утриманців не має, а тому позов необхідно задоволити. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст. 133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який би був сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн 40 коп., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved