Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовує наступним, 01.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі за текстом Позивач) та [PERSON] (Відповідач), був укладений кредитний договір №014/03-03/426, згідно умов якого Відповідач отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 14 000, 00 дол. США, строком користування до 22.05.2017 року, під 13% річних. Згідно п.1.1. кредитного договору Відповідач зобов'язана повернути кредитні кошти та сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту. Крім того, п.4.1.1. кредитного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у вигляді пені в подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. З квітня 2010 року Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплачує, чим порушує вимоги п.1.1. кредитного договору, у зв'язку з чим, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.10.2010 року, складає: 108 081,04 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 12 616,20 дол. США - заборгованість по процентам - 979,18 дол. США - пеня по кредиту та процентам - 68,47 дол. США. Всього 13 663,85 дол. США (12 616,20 + 979,18 + 68,47), що по курсу НБУ станом на 01.10.2010 року, складає 108 081,04 грн. Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати у справі: - судовий збір - 1 080,81 грн. - ІТЗ розгляду цивільних справ - 120,00 грн. Представник позивача Колісниченко Є.Ю., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Згідно заяви про перегляд заочного рішення навела обґрунтування, які на її думку, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зокрема, укладення Кредитного договору у валюті, відмінній від валюти України, та використання іноземної валюти за Договором, як засобу платежу, суперечить вимогам законодавства, зокрема, ст.524 ЦК України, ст.35 Закону України „Про Національний банк України", ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», п.1.10 Положення „Про порядок видачі Національним Банкам України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу", п.1 Постанови Кабінету Міністрів України „Про удосконалення порядку формування цін", №1998 від 18.12.1998р. Крім того, значне підвищення курсу долара США по відношенню до гривні, розцінюється Відповідачем, як зміна Банком умов Кредитного договору в односторонньому порядку, оскільки призводить до збільшення обсягу зобов'язання. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 01.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/03-03/426, згідно умов якого Відповідач отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 14 000, 00 дол. США, строком користування до 22.05.2017 року, під 13% річних, що підтверджується копією укладеного договору (а.с.51-54). Згідно п.1.1. кредитного договору Відповідач зобов'язана повернути кредитні кошти та сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту. Крім того, п.4.1.1. кредитного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у вигляді пені в подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Проте Відповідач порушила свої зобов'язання шляхом невиконання суттєвих умов Кредитного договору №014/03-03/426 від 01.06.2007 року, що призвело до погіршення стану Позивача, як кредитора, та виникнення вимоги від останнього про дострокове стягнення заборгованості, яка на 01.10.2010 року, складає: 108 081,04 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 12 616,20 дол. США - заборгованість по процентам - 979,18 дол. США - пеня по кредиту та процентам - 68,47 дол. США Всього 13 663,85 дол. США (12 616,20 + 979,18 + 68,47), що по курсу НБУ станом на 01.10.2010 року, складає 108 081,04 грн., (що підтверджується розрахунком - а.с.60). Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Крім того, частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Оскільки, Відповідачем прострочено повернення чергової частини позики, Позивач вправі вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - 108 081,04 грн. На думку суду, доводи Відповідача стосовно укладення Кредитного договору, умовами якого визначене грошове зобов'язання в іноземній валюті - доларі США, - незаконним, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до вимог ст.2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" - кошти - гроші у національній або іноземній валюті, чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 Закону України „Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Міністрів України „Про систему регулювання і валютного контролю". Як убачається з доданої до матеріалів справи банківської ліцензії №10 від 11.10.2006 року, виданої Національним банком України Відкритому акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.45) Позивач має право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо залучення та розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Письмовий Дозвіл №10-4 від 11 жовтня 2006 року надає Позивачу право здійснювати операції з валютними цінностями (а.с.46-47). Отже, у судовому засіданні доведено, що Позивач, має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від Національного банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобов'язання за Кредитним договором відповідає вимогам законодавства. Не приймаються судом до уваги доводи Відповідача, що значне підвищення курсу долара США по відношенню до гривні, є зміною Банком в односторонньому порядку умов Кредитного договору, оскільки призводить до збільшення обсягу зобов'язання. Так, у відповідності до п.1.11.1. Кредитного договору №014/03-03/426 від 01.06.2007 року, Відповідач зобов'язана сплачувати усі платежі по поверненню кредиту та сплати процентів за користування кредитом у валюті кредиту, в строки та на умовах, встановлених цим Договором. Згідно ст.3 Цивільного кодексу України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Договори та інші правочини є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст.ст.11,14 ЦК України). Тому, при укладенні Кредитного договору в іноземній валюті (доларах США), та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, Позивач повинна була усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те що зміна цього курсу можливо настане, а тому мала би передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за Договором. Крім того, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у розмірі 1 080,81 грн. - судового збору; 120,00 грн. - ІТЗ, також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved