Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з даним позовом просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус їй відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не з"явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить позов задовольнити. Відповідач - територіальна громада в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція, заяву про розгляд справи у їх відсутність чи про відкладення розгляду справи суду не надали. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.06.2014 року, винесеного по цивільній справі за позовом [PERSON] до територіальної громади с. Редьківка в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району та області про визнання права власності на житловий будинок, встановлені наступні обставини, які відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають ( а.с.36-37). На підставі акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями від 10 лютого 1993 року в КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради Чернігівської області" зареєстроване право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] У відповідності до складеного акту передача житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], [PERSON] відбувалась за діючими на той час нормами законодавства внаслідок відселення його та його сім'ї . На момент передачі будинку з надвірними будівлями в особисту власність позивача діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР ( далі Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року. У відповідності до вищезазначеної Інструкції до правовстановлюючих документів належали, в тому числі, і акти про передачу будинків у власність переселенцям. Крім того, у відповідності до п.23 Інструкції на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Згідно довідки з Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] в цілому, згідно акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями. Таким чином, [PERSON] у встановленому законодавством порядку набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Як вбачається із записів у свідоцтві про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року ( а.с.14). Згідно заповіту від 06.08.2014 року, який посвідчений секретарем виконкому Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] заповів все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право, своїй сестрі [PERSON], [INFO] ( а.с. 49.); З матеріалів спадкової справи № 615/2014, яка була заведена в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі після померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що після смерті останнього, спадщину прийняла його сестра - [PERSON], позивач по справі. Інші спадкоємці, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні ( а.с.47-50). Родинні відносини спадкодавця зі спадкоємцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтв про їх народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача (а.с. 11-12). Згідно довідки виконавчого комітету Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-16/53 від 12 квітня 2016 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], один. Згідно земельно-кадастрової книги сільської ради земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства була виділена [PERSON]. Правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] не оформив (а.с. 51). Як вбачається з копії рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.01.2006 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.35). Відповідно до листа Комунального підприємства "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації", яке знаходиться у спадковій справі, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] в цілому згідно акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями від 10.02.1993 року. Отже, до спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. 04 квітня 2015 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка спадкодавця на даний будинок, оскільки даний житловий будинок передавався згідно акту передачі [PERSON] та членам його сім»ї, про що нотаріусом винесено постанову ( а.с.38). Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР відносяться акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю. Як зазначалося вище, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] в цілому згідно акту передачі в особисту власність від 10.02.1993 року. В даному акті зазначено, що один примірник акту залишається у виконкомі, а два других передаються в орган технічної інвентаризації для реєстрації на ім.»я громадянина. Один зареєстрований примірник передається громадянину і є правовстановлюючим документом. Відповідно до вказаного вище Акту, він був виданий на підставі рішення виконкому Новобілоуської сільської ради від 10.02.1993 року [PERSON], сім»я якого в складі 4 чоловік відселена. Тобто, виходячи зі змісту даного Акту, вказане вище домоволодіння передавалося у власність лише [PERSON] Про передачу даного домоволодіння в особисту власність [PERSON] свідчить і рішення виконкому Новобілоуської сільської ради № 6 від 10.02.1993 року, на підставі якого видався зазначений правовстановлюючий документ ( а.с.90-91). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, про що надана постанова нотаріуса. Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори - [PERSON] доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами. КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" виготовило технічний паспорт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до якого, його вартість становить 244495 грн. ( а.с.27-34). Враховуючи наведене, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved