Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «Ньюз Тревел» про розірвання договору, стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.12.2014 року між [PERSON] та TOB «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» був укладений договір на туристичне обслуговування (надалі-Договір). За умовами Договору Позивач прийняв на себе зобов'язання за встановлену Договором плату надати позивачці туристичні послуги (туристичний продукт), погоджені сторонами в листі бронювання та згідно з програмою туру. Туристичними послугами (туристичним продуктом) згідно Договору визначений тур до Таїланду на двох дорослих строком з 20.01.2015 по 03.02.2015 p.p., включаючи готель для проживання в межах строку туру, годування, трансфер та медичне страхування. Вартість туристичного продукту склала 16 082,55 грн. згідно листа бронювання, який визначений невід'ємною частиною Договору. 08.12.2014 року позивачкою була сплачена повна вартість туристичних послуг згідно наданого Позивачем рахунку-фактури № SF-282509 від 08.12.2014 року. Здійснення оплати послуг за Договором підтверджується квітанцією до прибуткового касового ордера №180/1 від 05.12.2014 року та квитанцією № 0610020 AT «Банк «Фінанси та Кредит» від 08.12.2014 року. Згідно п. 2.1.3. Договору, на Позивача покладений обов'язок після здійснення мною, як замовником послуг, повної оплати вартості туристичного продукту, здійснити бронювання обраного мною туристичного продукту згідно умов листа бронювання та програми туру. Всупереч зазначених положень Договору, бронювання послуг Позивачем не було здійснено, внаслідок чого обумовлені в Договорі послуги з моменту прибуття в Таїланд позивачці не надавалися. В зв'язку з чим, позивачка була вимушена за власні кошти сплачувати кошти за проживання в готелі, а також за трансфер та інш. туристичні послуги. Після повернення в Україну позивачка зверталась до відповідача з проханням повернути кошти, однак кошти їй не повернули до теперішнього часу. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з TOB «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» на її користь кошти у розмірі 16 082 гривні 55 копійок, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Вона також пояснила, що після приїзду в готель в Таїланді їй було повідомлено про відсутність бронювання та оплати за проживання зі сторони туристичної фірми. В зв'язку з чим, вона вимушена була оплачувати проживання за власні кошти. Все це призвело до погіршення її морального стану, оскільки вона сподівалась відпочити, а не шукати за власні кошти собі готель, а також сплачувати за харчування. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так судом встановлено, що 05.12.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Експотревел», що діяло від імені та за дорученням TOB «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» був укладений договір на туристичне обслуговування. За умовами Договору Позивач прийняв на себе зобов'язання за встановлену Договором плату надати позивачці туристичні послуги (туристичний продукт), погоджені сторонами в листі бронювання та згідно з програмою туру. Туристичними послугами (туристичним продуктом) згідно Договору визначений тур до Таїланду на двох дорослих строком з 20.01.2015 по 03.02.2015 p.p., включаючи готель для проживання в межах строку туру, годування, трансфер та медичне страхування. Вартість туристичного продукту склала 16 082,55 грн. згідно листа бронювання, який визначений невід'ємною частиною Договору. 08.12.2014 року позивачкою була сплачена повна вартість туристичних послуг згідно наданого Позивачем рахунку-фактури № SF-282509 від 08.12.2014 року. Здійснення оплати послуг за Договором підтверджується квітанцією до прибуткового касового ордера №180/1 від 05.12.2014 року та квитанцією № 0610020 AT «Банк «Фінанси та Кредит» від 08.12.2014 року. Згідно п. 2.1.3. Договору, на Позивача покладений обов'язок після здійснення мною, як замовником послуг, повної оплати вартості туристичного продукту, здійснити бронювання обраного мною туристичного продукту згідно умов листа бронювання та програми туру. Всупереч зазначених положень Договору, бронювання послуг Позивачем не було здійснено, внаслідок чого обумовлені в Договорі послуги з моменту прибуття в Таїланд позивачці не надавалися. В зв'язку з чим, позивачка була вимушена за власні кошти сплачувати кошти за проживання в готелі, а також за трансфер та інш. туристичні послуги. Після повернення в Україну позивачка зверталась до відповідача з проханням повернути кошти, однак кошти їй не повернули до теперішнього часу. Суд вважає, що відповідач порушив договірні правовідносини. Так, згідно із частинами першою, другою статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною п'ятою статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із частиною десятою статті 20 Закону України "Про туризм" якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, частиною четвертою статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також частиною першою статті 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти у розмірі 16 082,55 грн., яка позивачка сплатила за умовами договору. Суд також вважає, що ненадання Відповідачем послуг за Договором вимусило позивачку зазнати значних витрат та моральних зусиль на території іншої держави з метою пошуку готелю, а також належних та допустимих для неї умов годування. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., відповідає глибині моральних страждань, а також є справедливим враховуючи обставини справи, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved