Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що вона є власником житлового будинку садибного типу по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає в суміжному з нею житловому будинку садибного типу по [ADDRESS]. На присадибній ділянці відповідача [PERSON] ростуть фруктові багаторічні дерева: груші - 2 дерева, персик - 2 дерева, яблуня - 1 дерево, абрикос - 1 дерево, слива - 2 дерева, які остання висадила на відстані 1,8 метри від межі земельної ділянки позивача, що є порушенням вимог Державних будівельних норм 79-92 "Житлові будинки для індивідуальних забудовників України" та Державних будівельних норм Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень". Вказані дерева створюють позивачеві перешкоди у здійсненні нею права власності, оскільки затіняють її земельну ділянку, що призводить до зменшення урожаю вирощуваних сільськогосподарських культур, а опале листя забруднює територію її садиби. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом перенесення вказаних восьми фруктових дерев на відстань три метри від межі її присадибної земельної ділянки. Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року (л/с 35) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 27 квітня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (л/с 44-45), яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати вимоги Державних будівельних норм 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", які поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень. Положеннями ДБН 360-92 визначено, що мінімальна відстань від зовнішніх стін будинків і споруд до стовбурів дерев повинна становити 5 метрів. Фруктові дерева на своїй земельній ділянці вона висадила на відстані, більшій ніж 5 метрів від будинку позивача. Чинними ДБН не передбачено обмежень у відстані від суміжних земельних ділянок до стовбурів дерев. На підставі викладеного відповідач [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. 17 травня 2018 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (л/с 52), якою позивач підтвердила заявлені позовні вимоги та пояснила, що до спірних правовідносин необхідно застосувати вимоги Державних будівельних норм Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", якими визначено, що мінімальна відстань від осі стовбура дерева до меж сусідніх ділянок повинна становити 5 метрів. Ухвалою суду від 21 червня 2018 року (л/с 73) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечила проти позову та пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем [PERSON] На своїй присадибній земельній ділянці вона висадила фруктові дерева: в 2012 році - дві груші, в 2013 році - одну яблуню, в 2014 році - два персики, один абрикос, одну сливу, в 2017 році - одну сливу. Всі дерева вона висадила вздовж межі із земельною ділянкою позивача, на відстані 2 метри. Посадку дерев вона узгодила із сином позивача, який в 2014 році виїхав з смт.Горностаївка Херсонської області. Висаджені нею дерева жодним чином не заважають позивачу та не порушують її прав. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1299 гектарів, розташованої по [ADDRESS] Херсонської області, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Право власності позивача підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 26 травня 2008 року Горностаївською селищною радою Херсонської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. Відповідач [PERSON] є власником суміжної садиби по [ADDRESS]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] висадила на своїй присадибній земельній ділянці наступні багаторічні фруктові дерева: в 2012 році - дві груші, в 2013 році - одну яблуню, в 2014 році - два персики, один абрикос, одну сливу, в 2017 році - одну сливу. Всі дерева висаджені на присадибній земельній ділянці відповідача [PERSON] вздовж межі із земельною ділянкою позивача [PERSON], на відстані 1,8 м - 2 м. Проектування нових та реконструкція житлових будинків на території України здійснюється на підстав Державних будівельних норм України. При вирішенні справи суд керується Державними будівельними нормами України, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Так, з 01 січня 2006 року проектування нових та реконструкція житлових будинків на території України здійснюється на підставі ДБН В.2.2-15-2005, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 28 вересня 2005 року № 175. Згідно п.1.4 ДБН В.2.2-15-2005 розміщення одно- та багатоквартирних житлових будинків, пов'язаних з ними господарських будівель, технічних будинків та споруд на території мікрорайонів (кварталів) і садибної забудови, розриви між ними визначаються проектами забудови і виконуються згідно з вимогами ДБН Б 2.4-1, ДБН 360 і ДержСанПіН 173. Згідно п.4.13 ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 05 січня 1994 року № 6, мінімальна відстань від осі стовбура дерев до межі сусідніх ділянок повинна становити 5 м. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.г ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ч.1, ч.2, ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ч.1, ч.2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Оскільки спірні багаторічні фруктові дерева відповідач [PERSON] посадила з порушенням вимог п.4.13 ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", тому суд приходить до висновку, що таким чином порушуються права позивача [PERSON] як власника суміжної земельної ділянки. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим задовольнити позов та зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні позивачем [PERSON] права власності шляхом перенесення восьми фруктових дерев, які ростуть на відстані до двох метрів від межі земельної ділянки позивача, на відстань п'ять метрів від межі сусідньої присадибної земельної ділянки до осі дерев. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved