Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач 29 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №006-28064-200608 від 20.06.2008 року в розмірі- 1 667,68 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту - 1 149,64 грн., заборгованість за відсотками -69,84 грн., заборгованість за комісіями- 448,20 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання надав також через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити його заяву про застосування строку позовної давності, в зв»язку з чим у задоволенні позову відмовити. Вказав, що відповідно до кредитного договору №006-28064-200608, укладеного між ним та ТОВ "КБ "Дельта" 20 червня 2008 року, Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у сумі 1 249,00 грн. П.1.1 Договору передбачено, що кредит надається на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 19 червня 2009 року. П.2.9 Договору визначено,що починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, Позичальник щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця зараховує на рахунок Кредитора рівними частинами суму грошових коштів у розмірі 149,00 грн. В п. 10.1 цього ж договору зазначено, що строк дії договору встановлюється з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання Позичальником зобов"язань за цим Договором. Як вбачається із розрахунку ціни позову позичальником 21.07.2008 року було внесено платіж на погашення кредиту в сумі 149,00 грн. Інші платежі на погашення кредиту відсутні. Можливо, Банк, при укладенні кредитного договору, а саме п. 10.1 мав на увазі безкінечний строк дії цього договору, що не відповідає нормам чинного законодавства. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. В даному випадку обчислення строку починається з 21.08.2008 року по 21.08.2011 року. На ці норми законодавства звернено увагу і у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року про обчислення строку погашення кредиту (а.с.33-35). Суд на місці ухвалив: проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у ній письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, з наступних підстав. З"ясовано, що 20 червня 2008 року був укладений кредитний договір №006-28064-200608 між Публічним акціонерним товариством " Дельта Банк", правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", та [PERSON]. Згідно умов Договору кредиту, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Відповідно до п.1.1 договору Кредитор надав Позичальнику грошові кошти на наступні цілі: на придбання майна (послуг) у сумі 1 249,00 грн., згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі №1735/3 від 20.06.2008 року, про що свідчить меморіальний ордер №25722745 від 20.06.2008 року, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 19 червня 2009 року (а.с. 5,7-10,16). Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання виконати своєчасно та в повному обсязі зобов"язання за Договором не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором, та можливих санкцій за невиконання або неналежне виконання Позичальником умов Договору. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. В порушення зазначених норм та умов Договору відповідач зобов"язання свої не виконує, тому станом на 10.02.2014 року має заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 667,68 грн. , що складають наступні суми: заборгованість за сумою кредиту - 1 149,64 грн., заборгованість за відсотками -69,84 грн., заборгованість за комісіями- 448,20 грн., розрахунок якої додається (а.с. 6). Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. В законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому, встановлений п.10.1 договору строк його дії з дня підписання сторонами і до повного виконання Позичальником зобов'язань за договором є лише строком дії договору, а не строком виконання зобов'язань за ним. Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Правова позиція про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа, викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14). Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Із заявою про поновлення позовної давності банк до суду першої інстанції не звертався. Відповідач, у своїй заяві від 17 червня 2014 року, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Таким чином, оскільки банк вправі був звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості у строк до 21.08. 2011 року , а звернувся тільки 29.04. 2014 року, пропустивши встановлений законом строк позовної давності ,то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі, у зв"язку зі спливом строків позовної давності.

Outcome: dismissed