Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визначити їй додатковий строк терміном у два місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно. Останні декілька років до його смерті вона піклувалася про нього, готувала йому їсти, прибирала вдома, прала, обробляла земельну ділянку, оскільки він був інвалідом, хворів, і потребував сторонньої допомоги. 20.08.2010 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповів їй, але її про це не повідомив. Відповідачка, відповідно до ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцем другої черги за законом, як сестра спадкодавця, і прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви до нотконтори. Про існування заповіту на своє ім"я, зробленого [PERSON], вона дізналася тільки 26.07.2014 року, вже після спливу шестимісячного строку, від відповідачки, а пізніше вона знайшла у будинку [PERSON] заповіт. 30.08.2014 року вона отримала повідомлення з Ніжинської районної нотаріальної контори про те, що після померлого [PERSON] заведена спадкова справа, і що за даними спадкового реєстру від імені [PERSON] на її користь зроблено заповіт Вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин - через необізнаність про існування заповіту, складеного на її ім'я. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги і пояснила, що померлий [PERSON] доводився їй рідним дядьком, а відповідачці - братом. Про те, що померлий [PERSON] склав на її ім"я заповіт, вона довідалась вже після спливу шести місяців від відповідачки. І вже після цього вона пішла до будинку померлого, де знайшла заповіт на своє ім"я. Строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки не знала про заповіт. Тому просила задовольнити її позовні вимоги. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки і пояснив, що строк на прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки не знала про заповіт, зроблений на її ім"я [PERSON] Заповіт не являється публічним документом, і нотаріус не має права розголошувати відомості щодо нього. Позивачка не відносилась до спадкоємців першої чи другої черги, і тому не знаючи про наявність на її ім"я заповіту вона і не подала до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. На даний час позивачка від спадщини не відмовляється і хоче її прийняти. Тому просив задовольнити позовні вимоги позивачки. Представник відповідачки адвокат [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнала і пояснила, що відповідачка [PERSON] доводилась братом покійного [PERSON], відносини між ними були нормальні, вона приїздила до нього в гості. Про наявність заповіту, складеного [PERSON] на ім'я [PERSON], позивачку повідомила [PERSON] ще до закінчення шестимісячного строку після смерті спадкодавця, і позивачка мала достатньо часу, щоб звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте не зробила цього. Ст. 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що будь-яка особа має право звернутися до нотаріуса і довідатись, чи є на неї заповіт, проте позивачка цього не зробила. Відповідно до роз"ясень, які містяться в інформаційному листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", незнання особи про наявність заповіту не вважається поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, позивачка являється спадкоємцем за законом сьомої черги після померлого [PERSON], і мала право подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Тому просила відмовити позивачці в задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивачки у справі та її представника, пояснення представника відповідачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи є копія свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] ( а.с. 3 ). Також в матеріалах справи є копія заповіту, складеного покійним [PERSON], і посвідченого 30 серпня 2010 року секретарем Безуглівської сільській раді, згідно з яким він заповідає все належне йому майно [PERSON] ( а.с. 4 ). Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Копією спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] підтверджується, що 24.05.2014 року відповідачка [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] ( а.с. 28 ). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка обґрунтовує незнанням про наявність заповіту на її ім"я. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що на початку серпня 2014 року вона разом з позивачкою [PERSON] заходили до будинку померлого [PERSON], де в кімнаті позивачка знайшла заповіт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що вона доводиться далекою родичкою позивачки та відповідачки. За неділю до поминального обіду по [PERSON], а саме 28 червня 2014 року, [PERSON] приїхала в м. Ніжин, щоб подати нотаріусу документи необхідні для оформлення спадщини. Коли вони разом прийшли до нотаріуса, то останній повідомив [PERSON] про наявність заповіту після померлого [PERSON] Щоб вияснити, на кого складено заповіт, вона та [PERSON] приїхали до [PERSON] В розмові з [PERSON] остання їм повідомила, що заповіт [PERSON] складено на неї, проте вона на чуже майно не претендує, і спадщину приймати не буде. Про це [PERSON] по телефону повідомила нотаріуса. Відповідно до п.2 Інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, позивачка доводилась племінницею померлого [PERSON], а отже вона відноситься до спадкоємців за законом сьомої черги, і вона мала право звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним відмовити позивачці у задоволенні позову, оскільки причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на яку посилається позивачка, не є поважною.

Outcome: dismissed