Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором розписки від 20.03.2012 року в розмірі 450 000 грн., зазначивши, що протягом 2011-2012 років вона надавала відповідачу у позику грошові кошти на вказану суму. Договір позики було оформлено у формі розписки. Так, 20.03.2012 року позивач позичила [PERSON] 450 000 грн., про що він написав розписку, за умовами якої зобов"язувався повернути борг до 20.03.2014 року. Поскільки відповідач в обумовлений строк не виконав взяті на себе зобов"язання і не повернув борг, добровільно сплатити кошти відмовляється, а тому, позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 450 000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, прохав їх задовольнити та стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 450 000 грн., так як відповідач в обумовлений розпискою строк не виконав взяті на себе зобов"язання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, зазначивши, що дійсно між ним та позивачем було укладено договір позики у формі розписки на суму 450 000 грн. Гроші він позичав частинами для здійснення підприємницької діяльності, однак борг не погашав. Тому, він визнає заборгованість перед позивачем на вказану суму і зобов"язується її сплатити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.03.2012 року в формі розписки було укладено договір про надання позики. Відповідно до умов цієї позики відповідач отримав грошові кошти в сумі 450000 грн., які зобов"язувався повернути у визначений термін - до 20.03.2014 року, що підтверджується наданою [PERSON] розпискою, дійсність якої [PERSON] підтвердив в судовому засіданні. А відповідно до ст. 526, 1049 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону, тобто відповідач повинен був в установлений договором строк повернути грошові кошти на користь позивача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, тому посилання відповідача на те, що він брав безвідсоткову позику для власних потреб на розвиток бізнесу, не звільняють його від необхідності сплати боргу. Поскільки в установлений строк відповідачем не було повернуто борг, тому позивач правомірно вимагає від відповідача його повернення. А тому, суд, виходячи з принципів розумності і справедливості, враховуючи характер заключеної угоди, ступінь вини відповідача, та оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість згідно договору позики в сумі 450 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved