Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 21.12.2014 року АТ "Просто-Страхування" та [PERSON] уклали договір МКС №023760 добровільного страхування майнових інтересів, що пов"язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням заявленим на страхування майном, а саме: квартирою [ADDRESS]. До АТ "Просто-Страхування" 20.11.2015 року із заявою про страхову подію звернувся [PERSON], який пояснив, що 19.11.2015 року було виявлено залиття застрахованої квартири з вини відповідача. Зазначена подія була визнана позивачем страховою, про що було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування у сумі 6988,10 грн., у зв"язку з чим до позивача перейшло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2014 року АТ "Просто-Страхування" та [PERSON] уклали договір МКС №023760 добровільного страхування майнових інтересів, що пов"язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням заявленим на страхування майном, а саме: квартирою [ADDRESS]. До АТ "Просто-Страхування" 20.11.2015 року із заявою про страхову подію звернувся [PERSON], який пояснив, що 19.11.2015 року було виявлено залиття застрахованої квартири з вини відповідача. Відповідно до акту про залиття квартири від 19.11.2015 року, у квартирі [ADDRESS] було пошкоджено: стелю та підлогу ванної кімнати, частково стелю холу, частково стелю, стіни та підлогу спальні та дитячої кімнати, вимкнулось світло. В резульлаті огляду, комісія дійшла висновку, що залиття відбулось в результаті передчасного виходу з ладу гумового гнучкого шлангу, який було приєднано до пральної машини у ванній кімнаті в квартирі [ADDRESS] власником якої є [PERSON] Відповідно до звіту №1516/7 від 01.12.2015 року з визначення вартості збитку, внаслідок залиття квартири [PERSON], вартість збитку склала 8686,00 грн. Зазначена подія була визнана позивачем страховою, про що було складено страховий акт №111000 від 19.01.2016 року.Відповідно до виписки ПАТ "ВТБ Банк" від 12.02.2016 року позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування у сумі 6988,10 грн. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, зокрема: відповідачем не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи для оспорювання звіту наданого позивачем тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Суд вважає важливими обставини, які викладені в запереченнях представника відповідача, втім не може його врахувати виходячи з наступного. Обставини, які викладенні в запереченнях не підтверджені належними та допустимими доказами в силу вимог ст.ст. 58,59 ЦПК України, зводяться лише до необгрунтованості позовних вимог. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved