Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ред Ноуз», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 52-09/KP-SEL від 04.04.2008 р. і договором поруки № 52-09/П- SEL від 04.04.2008 р у загальному розмірі 5657429,43 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує укладенням 04 квітня 2008 року між позивачем та ТОВ «Ред Ноуз» кредитного договору. З метою забезпечення зобов`язання 04.04.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки. Позивач стверджує, що належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, в той час як ТОВ «Ред Ноуз» та [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконали у зв`язку з чим виникла заборгованість. 13.08.2015 року під головуванням судді Чалої А.П. відкрито провадження, справа призначена до розгляду (а.с. 117 Том І). 15.10.15 року представником ТОВ «Ред Ноуз» подано відзив на позовну заяву (а.с.158, том 1). Своїм відзивом представник ТОВ «Ред Ноуз» визнає факт укладання кредитного договору, пояснює неможливсть внесення товариством чергових платежів товариством для погашення кредиту у звязку з анексією території АР Крим та вказує на недоведеність позивачем правовідносин з [PERSON] як з поручителем у зв`язку із відсутністю оригіналу відповідного договору. 06.10.2015 року представником ТОВ «Ред Ноуз» подано апеляційну скаргу на дану ухвалу суду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.11.2015 року ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2015 р. залишено без змін (а.с. 142 Том І). 19.10.2016 року згідно розпорядженя № 998 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Чалої А.П. 19.10.2016 року здійснено повторний авторозподіл справи в програмі КП-Д3 та справа розподілена судді Ключнику А.С. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р. справу прийнято до провадження, закрито провадженя у справі в частині позовних вимог ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ТОВ «Ред Ноуз» про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 213 Том І). 09.12.2016 р. представником позивача подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу суду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017 р. ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р. в частині закриття провадження у справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ТОВ «Ред Ноуз» про стягнення заборгованості - залишено без змін (а.с. 31-33 Том ІІ). Відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва від 20.02.2017 року № 279 у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Ключника А.С . Здійснено повторний авторозподіл справи в програмі КП-Д3 та справа розподілена судді Миколаєць І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю (а.с. 38 Том ІІ). 20.03.2017 р. представником позивача подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017 р. Постановою Верховного суду від 12.09.2018 р. ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017 р. скасовано, справу в частині вимог ПАТ «ПУМБ» до ТОВ «Ред Ноуз» направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2018 р. визначено подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 18.01.2019 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с.137, том 2). Своїм відзивом [PERSON] позов не визнає з підстав неможливості доведення позивачем змісту договору поруки оскільки такий був вилучений правоохоронними органами. Вважає, що надане у заставу майно відповідача ТОВ «Ред Ноуз» перевищує розмір кредиту та на нього може бути звернення стягнення. Окрім того вважає, необгрунтованим нарахування відсотків та штрафів. За наявності вищезазначених заперечень визнає свій обов`язок та обов`язок підприємства у погашенні заборгованості, яка за об`єктивних причин окупації території АР Крим не могла бути вчасно погашеною. 23.01.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 23.01.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.121 т.2). Ухвалою суду від 23.01.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, які знаходяться у відповідачів, а саме оригіналів або копій кредитного договору № 52-09/KP-SEL з додатковими угодами № 1 від 03.04.2009 р., № 2 від 30.06.2009 р., № 3 від 31.08.2009 р., № 4 від 08.04.2010 р., № 5 від 23.07.2010 р., № 6 від 06.01.2011 р., № 7 від 30.03.2011 р., № 8 від 07.07.2011 р., № 9 від 20.07.2012 р., № 10 від 31.01.2013 р., № 1 від 15.02.2013 р., № 12 від 01.07.2013 р., № 13 від 19.12.2013 р., № 13 від 28.02.2014 р. укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Ред Ноуз»; оригіналів або копій договору поруки № 52-09/П- SEL від 04.04.2008 р. з наступними додатковими угодами № 1 від 03.04.2009 р., № 2 від 30.06.2009 р., № 3 від 31.08.2009 р., № 4 від 08.04.2010 р., № 5 від 23.07.2010 р., № 6 від 06.01.2011 р., № 7 від 30.03.2011 р., № 8 від 07.07.2011 р., № 9 від 20.07.2012 р., № 10 від 01.07.2013 р. укладеними між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] . У судовому засіданні 15.07.2020 року представник позивача позов підтримує. Представник ТОВ «Ред Ноуз» позов заперечує з підстав викладених у відзиві. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлний належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між Публічного акціонерного товариством «Перший Український міжнародний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ред Ноуз» було укладено кредитний договір № 52-09/КР-SEL з додатковими угодами №1-13. В ході розгляду справи судом встановлено, що оригінал відповідного договору у жодної зі сторін відсутній. Однією з підстав відмови у позовних вимогах, відповідачі зазначають відсутність у позивача оригіналів кредитного договору, договору поруки та додаткових угод до них, що унеможливлює як дослідження доказів, так і встановлення обставин укладення таких договорів. Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 32013140000000066 від 23.08.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського району м. Севастополя Казакова В.В. від 19.11.2013 року вилучені документи кредитної справи з видачі кредиту ТОВ «Ред Ноуз» у кількості 311 документів, що підтверджується перепискою між позивачем та керівником податкової служби м. Севастополя , головою фіскальної служби України та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.12.2013 року ( а.с. 87-94 том 2). Судом досліджено два оригінали документів, що надані позивачем, це додаткова угода №13 до кредитного договору №52 - 09/КР-SEL від 04.04.2008 року датована 28.02.2014 роком та додаткова угода №11 до договору поруки №52-09/П-SEL від 04.04.2008 року датована 28.02.2014 роком ( а.с. 79,83 том 1). Слід зазначити, що відповідачами ухвала суду щодо надання ними оригіналів (копій) кредитного договору та договору поруки з додатковими угодами не виконана. Представник відповідача у судовому засіданні зазначає, що усі оригінали вищезазначених документів були вилучені у підприємства у результаті проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Севастополя від 06.09.2013 року був проведений обшук за місцезнаходженням ТОВ «Ред Ноуз» у результаті якого була вилучена у тому числі і документація по кредитному договору. Однак, дослідивши наданий представником відповідача ТОВ «Ред Ноуз» протокол обшуку від 10.09.2013 року за яким було здійснено вилучення речей і документів в межах кримінального провадження № 32013140000000066 від 23.08.2013, запису про вилучення будь-якого документу, що стосується отриманого кредиту, судом не виявлено, з чого слід зробити висновок про перешкоджання як ТОВ «Ред Ноуз», так і [PERSON] як директором ТОВ "Ред Ноуз" у встановленні обставин даної справи (а.с.174-192 т.2). Таким чином, вирішуючи дану цивільну справі по суті, суд дослідивши оригінали вищезгаданих доказів, зауважує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи зі змісту параграфу 2 глави 71 ЦК України , істотними умовами кредитного договору є предмет договору ( певна сума коштів, а також проценти за користування договором), строк дії договору, сторони договору. Так, з зазначених оригіналів додаткових угод вбачається, що дійсно існував кредитний договір та договір поруки. Таким чином, судом достовірно встановлено , що між позивачем та ТОВ «Ред Ноуз» 04.04.2008 року укладено кредитний договір№ 52-09/П-SEL, а також між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 52-09/П-SEL. Слід зазначити, що у наданих позивачем оригіналах додаткових угод до кредитного договору та договору поруки міститься усі істотні умови таких договорів. Відповідачі у свої відзивах також посилаються на відповідний договір застави, в якому надане відповідачем забезпечення перевищує розмір кредиту, з чого роблять висновок, що залучення [PERSON] до справи як другого відповідача є безпідставним. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Суд наголошує, що забезпечення боргу майном заставодаця є правом заставодержателя, а не обов`язком і не замінює собою права, також не передує праву на стягнення заборгованості за кредитом. Відповідачі вказують, що в період з 25.03.2014 року до 10.04.2014 року нарахування відсотків і штрафних санкцій неможливо з огляду анексію Криму і міста Севастополя з боку Російської Федерації. Однак жодних доводів та обґрунтування чому саме в ці дати не мають нараховуватися відсотки і штрафні санкції суду надано не було. Судом встановлено, що за кредитним договором позивач свої забовязання виконав в повному обсязі, надавши кредит з лімітом кредитування у розмірі 5 720 000 гривень. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідачі свої зобовязання належним чином не виконали та не повернули використані кредитні кошти, а доказів зворотнього суду не надано, як і не надано суду обґрунтованих заперечень щодо неправильності банківських розрахунків. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем станом на 01.07.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 52-09/КР-SEL від 04.04.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитними зобов`язаннями в розмірі: 5657429,43 грн. З яких: заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 3582039,23 (три мільйони п"ятсот вісімдесят дві тисячі тридцять дев"ять гривень 23 копійки), заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом у розмірі 945462,65 грн. (дев"ятсот сорок п"ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 65 копійок), заборгованість за сумою пені за порушення боргових зобов"язань у розмірі 1129927,55 грн. ( один мільйон сто двадцять дев"ять тисяч дев"ятсот двадцять сім гривень 55 копійок). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачі за вказаним договором відповідачкою до суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved