Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач 01 липня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 8/2007/840-К/915-Н від 12 квітня 2006 року позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 49550,00 доларів США,строком до 10.04.2037 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки № 915-Н, згідно умов якого відповідач надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме, домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 61,0 кв.м., площа земельної ділянки - 357 кв.м. У свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 10.04.2014 р. за договором виникла заборгованість у розмірі 228951,36 дол. США, що за встановленим курсом гривні станом на 10.04.2014 року складає 2 719 575,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 49225,36 дол. США, що еквівалентно 584718,52 грн., заборгованість за відсотками - 39202,90 дол. США, що еквівалентно 465667,77 грн., пеня - 135568,09 дол. США, що еквівалентно 1610332,05 грн., штраф - 4955,00 дол. США, що еквівалентно 58857,47 грн. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/915-Н від 12 квітня 2006 року у розмірі 2 719 575,80 грн. звернути стягнення на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 61,0 кв.м., площа земельної ділянки - 357 кв.м., шляхом продажу ПАТ КБ «Надра», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням ПАТ КБ «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги і просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 12 квітня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/915-Н, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 49 550,00 дол. США, зі сплатою 12,99 відсотків на рік, з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2037 року (а.с.22-24). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом, встановленим ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У відповідності ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В забезпечення виконання умов кредитного договору, 12 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 915-Н, згідно умов якого відповідач надала в іпотеку позивача нерухоме майно, а саме, домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 61,0 кв.м., площа земельної ділянки - 357 кв.м. (а.с.15-18). Згідно витягу зі Статуту ПАТ КБ «Надра», погодженого Національним банком України, правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується заявою на видачу готівки № 161 від 12.04.2007 року (а.с.25). У свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 10.04.2014 р. за договором виникла заборгованість у розмірі 228951,36 дол. США, що за встановленим курсом гривні станом на 10.04.2014 року складає 2 719 575,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 49225,36 дол. США, що еквівалентно 584718,52 грн., заборгованість за відсотками - 39202,90 дол. США, що еквівалентно 465667,77 грн., пеня - 135568,09 дол. США, що еквівалентно 1610332,05 грн., штраф - 4955,00 дол. США, що еквівалентно 58857,47 грн. (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи те, що на час розгляду справи у суді першої інстанції вказаний закон є чинним і підлягає застосуванню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала кредит у іноземній валюті, домоволодіння, загальною площею 61,0 кв.м., на яке банк просить звернути стягнення, є постійним місцем проживання відповідача, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Відмова з цих підстав у задоволенні позову не позбавляє іпотекодержателя права на повторне звернення до суду в майбутньому, після зняття мораторію, на задоволення вимог кредитора за валютними кредитами. З огляду на вищевикладене, аналізуючи здобуті по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі вищевикладеного і

Outcome: dismissed