Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що між ПАТ "Платинум банк" та [PERSON] був укладенийй кредитний договір № 368/2987CLPS2 від 30 серпня 2011 року на суму 4 589,68 грн. на строк до 28.02.2014 року. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, зокрема: ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло право вимоги за кредитним договором № 368/2987CLPS2 від 30 серпня 2011 року на підставі договору факторингу 1/15-ФКю від 8 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів", яке в свою чергу набуло право вимоги за кредитним договором № 368/2987CLPS2 від 30 серпня 2011 року на підставі договору факторингу № 3 від 15 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС". ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" набуло право вимоги за даним кредитним договором на підставі договору факторингу № 20120530-Г від 30 травня 2012 року, що був укладений з ПАТ "Платинум банк", котрий являється первинним кредитором. Відповідач станом на 26.06.2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 5 571,30 грн., в зв'язку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позовні вимоги є обгрунтованими, обставини, викладені в позові знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, зокрема: відповідачем 30.08.2011 року була підписана заява про надання кредиту (а.с. 5). За укладеним між сторонами договором (а.с. 6) відповідачка отримала кредит в сумі 4589,68 грн., станом на 26.06.2015 року має заборгованість в сумі 5 571,30 грн., яка складається з: 4 074,40 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 696,50 грн. - заборгованість за відсотками; 800,40 грн - пеня. Судом встановлено, що договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами по справі, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст. 629 ЦК України цей договір є обов'язковим до виконання. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а статтею 625 ч. 1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 5 571,30 грн. та судові витрати за сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved