Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] від дня пред"явлення позову до досягнення сином двадцяти трьох років у розмірі не менше 30 % від усіх видів доходу відповідача та стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на утримання сина в сумі 2 825 грн. Вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем перебувала до 16.10.1997 р. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, однак продовжив своє навчання у Київському університеті туризму, економіки і права, про що укладено договір № 185 ГГд від 29.08.2014 року, тому їхній син потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійних доходів не має. Рішенням Фастівського районного суду Київської області від 21.08.1997 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 09.08.1997 року до досягнення дитиною повноліття та видано виконавчий лист. Відповідно до рахунку-фактури від 16.07.2014 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 103 від 14.08.2014 року нею сплачено за навчання сина за перший семестр 2014-2015 років кошти в сумі 5 650 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу сину у зв"язку з його навчанням. За викладених обставин просить стягнути з відповідача аліменти у заявленому розмірі та половину понесених нею витрат по оплаті навчання, що становить 2 825 грн. Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору сина сторін у справі [PERSON]. За результатами розгляду справи Дніпровським районним судом м. Києва 04 грудня 2014 року було постановлене заочне рішення, відповідно до якого позов було задоволено часково (а.с. 29-31). За поданою відповідачем заявою про перегляд заочного рішення ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року вищевказане заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року у даній справі було скасоване (а.с. 50, 51). В подальшому в ході розгляду справи позивачем була подана заява зі зміненими вимогами, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який навчається у Київському університеті туризму, економіки і права на денній формі навчання на контрактній основі, аліменти у твердій грошовій сумі по 2 000 грн. щомісячно (а.с. 57). В судовому засіданні позивач підтримала позов зі зміненими вимогами та обставини, викладені у заяві, додатково пояснила, що вона працює медичною сестрою, її заробітна плата становить у розмірі 1 200 грн., будь-яких інших доходів вона та її син не мають. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, пояснив, що він навчається на денній формі навчання, перебуває на утриманні матері, їм допомагає бабуся харчами, стипендію він не отримує, навчання платне, він намагався знайти роботу, проте через встановлений графік занять та загруженість у навчанні працевлаштуватися не може. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, при цьому відповідач пояснив, що не працює, шукає роботу, зареєстрований як безробітний, отримує 543 грн., за спеціальністю він педагог, заробітна плата вчителів не більш ніж 2000 грн., тому у разі працевлаштування заявлена позивачем до стягнення сума аліментів для нього занадто висока. Представник відповідача пояснив, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на навчання повнолітнього сина, оскільки не працює, крім того, рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивача неустойку в сумі 31924,08 грн. через заборгованість по сплаті аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], який народився [INFO] р. (свідоцтво про народження - а.с. 4). [PERSON], згідно довідки Київського університету туризму, економіки і права від 01.12.2014 року № 1041, навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання, є студентом 1 курсу, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 р. (а.с. 20). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Договору № 185ГГд про підготовку фахівця з вищою освітою укладеного між Київським університетом туризму, економіки і права та позивачем [PERSON] від 29.08.2014 року, розмір оплати за весь період навчання [PERSON] становить в сумі 45 200 грн. (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що [PERSON], на утримання якого стягуються аліменти, не працює, навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує, тому потребує матеріальну допомогу, проживає з матір"ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. За нормою ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За зміненими позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі по 2 000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається із наданих відповідачем довідок, [PERSON] зареєстрований як безробітний у Дніпровському районному центрі зайнятості в м. Києві з 09.12.2014 року, у січні 2015 р. йому було виплачено кошти у розмірі 544 грн., у лютому 2015 р. в сумі 543,99 грн. Разом з тим, судом також встановлено, що відповідач є собою працездатного віку, на його забезпеченні інші утриманці не перебувають, у зв"язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. При визначені розміру аліментів суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору та врахує те, що син сторін проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні матері, відповідач за станом здоров"я працездатний. Беручи до уваги положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", яким встановлено з 1 січня 2015 р. прожитковий мінімум на працездатну особу у розмірі 1218 грн. на місяць, а також враховуючи те, що на даний час відповідач не працевлаштований, має зобов"язання за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року по сплаті позивачу неустойки за несплату аліментів у розмірі 31 924 грн. 08 коп. та вимоги ст. 199 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки прожиткового мінімуму на працездатну особу, а саме по 203 грн. щомісячно, починаючи з 13.10.2014 року (день подачі позову) по 30.06.2018 року (закінчення навчання). Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум"). Позивачем суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial