Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

10 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідача [PERSON] 114263,32 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1713,95 гривень. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений кредитини договір № 27-08/ДК від 11 квітня 2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 22000,00 доларів США для поточних потреб, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік та кінцевим терміном повернення не пізніше 04 квітня 2018 року. ПАТ "Укрсоцбанк"ПАТ з 14 червня 2010 року найменування Акціонерного комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" було змінено на ПАТ "Укрсоцбанк", який є правонаступником його прав та обов"язків. Згідно до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 21 жовтня 2018 року, був встановлений розрахунок оплати за ведення кредитної справи. Відповідно до Договору від 23 травня 2011 року про внесення змін до кредитного договору, п.п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9-2.11, 3.4, 3.3.5 було викладено в новій редакції. 23 травня 2012 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого було змінено валюту та переведено суму кредиту в розмірі 11733,52 доларів США в гривню за курсом 8,18 грн. за 1 долар США, яка станом на дату укладання даного договору склала 95980,19 гривень. ПАТ «Укрсоцбанк» було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 21 квітня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 114263,32 гривень. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 40), представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі ( а.с. 41). Відповідача [PERSON] було належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.43). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений кредитини договір № 27-08/ДК від 11 квітня 2008 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 22000,00 доларів США для поточних потреб, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік та кінцевим терміном повернення не пізніше 04 квітня 2018 року (а.с.9-15). ПАТ "Укрсоцбанк"ПАТ з 14 червня 2010 року найменування Акціонерного комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" було змінено на ПАТ "Укрсоцбанк", який є правонаступником його прав та обов"язків (а.с.26-28). Згідно до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 21 жовтня 2018 року, був встановлений розрахунок оплати за ведення кредитної справи (а.с.16). Відповідно до Договору від 23 травня 2011 року про внесення змін до кредитного договору, п.п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9-2.11, 3.4, 3.3.5 було викладено в новій редакції (а.с.17-19). 23 травня 2012 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого було змінено валюту та переведено суму кредиту в розмірі 11733,52 доларів США в гривню за курсом 8,18 грн. за 1 долар США, яка станом на дату укладання даного договору склала 95980,19 гривень (а.с.20-21). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Але відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 21 квітня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 114263,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 67482,34 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 23090,27 грн., втрат від інфляційних процесів в розмірі 6243,37 грн. та 17447,34 заборгованість з пені ( а.с.23-25). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення простроченої суми кредиту. Однак, на підставі п. 4.1 договору кредиту від 11.04.2008 року передбачена відповідальність позивачальника у разі прострочення строків прострочення строків погашення кредиту, сплати відсотків, визначених п.п. 1.1, 2.4, 2.5, 3.3.15 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення (а.с.12). Але п. 5.1 вказаного договору сторони встановили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов"язань за цим договором у випадках настання та дії обставин, що знаходяться поза межами контролю сторін, та які сторони не могли передбачити або запобігти. До таких обставин за цим договором належать: військові дії, незалежно від факту оголошення війни, повстання, стихійні лиха (а.с.12). Також, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м.Донецьк включено в цей перелік (підпункт 1 п.1). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Місто Донецк Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. (підпункт 1 пункту 1). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що пеню в сумі 17447,34 нараховано за період з 22.04.2015 року по 06.04.2016 року (а.с.23-25). Матеріали справи свідчать про те, що відповідач зареєстрований у м. Донецьку (а.с.6-7). Тому з огляду на викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 17447,34 не грунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду по сплаті судового збору в сумі 1713,95 гривень (а.с.3), суд враховує вимоги п. 35 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати» відповідно до якого вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також суд враховує роз»яснення, викладені у п.36 вказаної постанови, які передбачають, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Тому позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1452,23 грн.(1713,95 х84,73%(96815,98:(114263,32:100)х1%). Також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК Уркаїни до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в розмірі 420,00 гривень було здійснено позивачем ПАТ "Укрсоцбанк" (а.с.42). Але за вказаних вище обставин з врахуванням часткового задоволення позову суд приходить до висновку і про часткове відшкодування позивачу витрат на оплату публікації оголошення про виклик відповідача - в сумі 355,87 грн.(420х84,73%)х1%) .

Outcome: partial