Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Косівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] , яка проживала у належному їй житловому будинку в [ADDRESS] . За життя бабуся зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла своєму сину та батьку позивачки [PERSON] , 1965 р.н. Проте [PERSON] є безвісті зниклий. І згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.05.1999 по справі №2-2248, [PERSON] , 1965 р.н., визнано безвісти відсутнім із березня 1998 року. Також її батько [PERSON] визнаний таким, що втратив право на житло в будинку по [ADDRESS] згідно рішення Косівського районного суду по справі № 2-1043 від 26.10.1999 року за позовом [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не приймав спадщини в порядку, передбаченому ст.1268 ЦК України, не подав нотаріально посвідченої заяви про прийняття спадщини у термін 6 місяців після відкриття спадщини, не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Його місцезнаходження не відоме і позивачка вважає, що набула його права спадкоємця. Окрім неї, ніхто не звертався із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини по смерті [PERSON] . Дідусь на час відкриття спадщини був розлучений із спадкодавцем, її мати розлучена із батьком [PERSON] , а інших спадкоємців у бабусі та батька не було. Таким чином, вона в силу закону та обставин, є єдиною спадкоємницею [PERSON] за законом. При зверненні в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, позивачці було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Позивачка в судове засідання не з"явилася, від представника позивачки адвоката Козара Т.В. поступила заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Косівської міської ради в судове засідання не з`явився, від міського голови до суду поступила заява про розгляд справи без участі представника міської ради, претензій міська рада немає. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним той факт, що дійсно майно, про визнання права власності на яке просить позивачка, належало її померлій бабусі [PERSON] , а позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом та видно із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.04.2016 року (а.с.29), [PERSON] померла [INFO] , що підтверджує факт відкриття спадщини на майно. А 07.12.2016 року приватним нотаріусом Тонюк М.М. було здійснено реєстрацію спадкової справи, тобто внесено відповідні відомості до спадкового реєстру (а.с.52). Згідно копії заповіту від 29.10.2007 року посвідченого державним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабин А.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №2295 (а.с.28), [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла сину [PERSON] , тобто батьку позивачки. Однак, спадкоємця померлої [PERSON] - [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з березня 1998 року, що стверджується копією рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.05.1999 року (а.с.49-50). Факт родинної спорідненості спадкоємця померлої [PERSON] та позивачки [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.11.1998 року, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] , а її батьком записаний [PERSON] (.с.9). В подальшому, [PERSON] при укладенні шлюбу змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " спочатку на " [PERSON] ", що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.25), а потім на «Альфонс», що підтверджує наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб (а.с.27). Окрім того, померла [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] 14.12.1979 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.36), а між безвісно відсутнім спадкоємцем [PERSON] шлюб із матір?ю позивачки [PERSON] було розірвано 07.11.2007 року, що також стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.35). Отже, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, є її онука [PERSON] , тобто позивачка. Належність спадкодавцю нерухомого майна стверджується наступними документами. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] набула в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.37) та копією виписки з інвентаризаційних матеріалів №64457 від 12.07.2019 року, виданої ОКП «Коломийське МБТІ», з якої видно, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.19). З копії технічних паспортів виготовлених станом на 03.10.2019 року (а.с.20-21, 22-24) видно, що в [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також незавершений будівництвом житловий будинок. Водночас, рішенням виконкому Косівської міської ради від 27.11.2019 року, незавершеному будівництвом житловому будинку було присвоєно поштову адресу «1В» (а.с.12). Окрім того, померлій [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, що стверджується копією Державного акту серії ЯЕ № 833746 від 08.05.2008 року (а.с.48). Відповідно до висновків про ринкову вартість нерухомого майна за № 29, та № 30 від 22.07.2020 року (а.с.13, 16), ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] становить 75480 грн., а ринкова вартість незавершеної будівництвом житлової будівлі 52% готовності, що знаходиться в [ADDRESS] - становить 83278 грн. Як видно із копій постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №686/02-31 та №687/02-31 від 18.12.2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] (а.с.11), та на незавершену будівництвом житлову будівлю 52% готовності, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.10). Таким чином, суд приходить до переконання про підставність поданого до суду [PERSON] позову та можливість визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 316-317, 328, 386, 392 ЦК України та

Outcome: approved