Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

26 листопада 2018 року акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана 18 вересня 2013 року заява № б/н разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 22 жовтня 2018 року має прострочену заборгованість в розмірі 11763 грн 01 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 938 грн 84 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1768 грн 10 коп, 8019 грн 74 коп заборгованості за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн 00 коп штрафу (фіксованої частини), 536 грн 33 коп штрафу (процентної складової). Позивач просить стягнути з відповідача 11763 грн 01 коп заборгованості за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн 00 копійок. З урахуванням положень ст.274 Цивільного процесуального кодексу України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В поданій до суду заяві представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач відзиву, інших заяв, заперечень та клопотань не надав, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." Згідно з частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положенні ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору № б/н від 18 вересня 2013 року, вважає позов обґрунтованим та доведеним належними доказами, тому підлягає задоволенню та стягненню з відповідача документально підтвердженої заборгованості станом на 22 жовтня 2018 року в розмірі 11763 грн 01 копійку. Відповідно до ст.264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1762 грн 00 копійок.

Outcome: approved