Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 20.02.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11298898000, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 289 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.02.2029 р. та сплатою 11,90 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] 20.02.2008 року було укладено договір іпотеки б/н, за яким [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, тобто належний йому на праві власності будинок [ADDRESS]. [PERSON] умови кредитного договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув у зв'язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість, яка на 22.11.2013 р. становить 477 012.52 долара США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 3 812 761,07 гривень. 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги за вищевказаним кредитним договором. А тому, просить суд в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 477 012, 52 доларів США, що по курсу НБУ становить 3 812 761, 07 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] - будинок [ADDRESS], встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 132). Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр" (а.с. № 133). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 20.02.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11298898000, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 289 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.02.2029 р. та сплатою 11,90 % річних за користування кредитом. Того ж дня в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за даним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] Предметом договору іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами за [ADDRESS], загальною площею 310,9 кв. м., жилою площею 80,2 кв. м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності становить 1 717 631 гривень, що згідно курсу НБУ 1 USD=5,05 грн.. складає 340 125 доларів США. Загальна вартість житлового будинку з відповідними спорудами. Що відчужується. Згідно даних Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане КП «БТІ» м. Южноукраїнськ Миколаївської області, 20 лютого 2008 року за № 17804933, становить 1 179 104 гривень (п. 1.1.1, п. 1.1.2. п. 1.1.3, п. 1.2.1, п. 1.2.2 договору іпотеки від 20.02.2008 р.). Згідно п. 4.1. п. 4.2 договору про надання споживчого кредиту № 11298898000 від 20.02.2008 р. [PERSON] зобов'язався використати кредит та зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором, а також погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений згідно п. 1.2.2 (3 130 доларів США в день сплати ануїтетних платежів) на рахунок, вказаний в п. 1.2.2 даного Договору. Однак, [PERSON] у встановлені строки покладені на нього цим кредитним договором обов'язки не виконує, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повертає у зв'язку з чим утворилася заборгованість. 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги за вищевказаним кредитним договором, про що свідчить договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. (а. с. № 44-47). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодоавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, ст.527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору у нього перед банком виникла заборгованість, яка на 22.11.2013 р. становить 477 012,52 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 3 812 761,07 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 287 652,27 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 2 299 204,60 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 189 360,25 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 513556,48 гривень. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 4.1 Договору іпотеки від 20.02.2008 р., ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором ( ч. 2 ст. 589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 590 ЦК України). Згідно ст.ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» було направлено листа [PERSON] з вимогою про погашення боргу та попередженням про те, що в разі невиконання своїх зобов'язань та цієї вимоги на предмет іпотеки буде звернено стягнення у порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку» (а. с. № 35-36). Однак, дана вимога залишилася не виконаною відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні з боку [PERSON] мало місце порушення умов кредитного договору та вимого цивільного законодавства, що регулює кредитні зобов'язання. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», суд враховує положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р., який 07.06.2014 р. набрав законної сили, за яким не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. В даному випадку дійсно нерухоме житлове майно - житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами за [ADDRESS] є предметом іпотеки та виступає забезпеченням зобов'язань [PERSON] за споживчим кредитом, наданим йому банком в іноземній валюті, однак суду не надалося можливим встановити, що даний будинок використовується відповідачем як місце постійного його проживання. Крім того, загальна площа вказаного будинку становить 310,9 кв. м., що перевищує норму (250 кв. м.), встановлену умовою п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р.. За таких умов, суд вважає, що положення вказаного Закону в даному випадку не може бути застосоване, так як відсутні для того законні підстави, викладені вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3 654 гривень, сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved