Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що 30.03.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір страхування транспортних засобів № АЕ 3214834, предметом якого є страхування автомобіля «Ford Tranzit», державний номер [NUMBER]. 05.08.2015 року в м. Житомирі по вул. Хлібній водій [PERSON], керуючи зазначеним транспортним засобом здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 22.09.2015 року постановою Богунського районного суду м. Житомира [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу. 07.08.2015 року до страхової компанії звернувся потерпілий з заявою про настання страхового випадку. 21.10.2015 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування останньому в сумі 6 734, 27 грн. Оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що відповідач покинув місце скоєння ДТП, то [PERSON] зобовязаний компенсувати позивачу суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування в порядку регресу. Представник ПАТ "СК "ПЗУ України" в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперчував (а.с. 58). Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча був неодноразово повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Судом встановлено, що 30.03.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір страхування транспортних засобів № АЕ 3214834, предметом якого є страхування автомобіля «Ford Tranzit», державний номер [NUMBER]. (а.с. 4). Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира 22.09.2015 року, 05.08.2015 року в м. Житомирі по вул. Хлібній водій [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Tranzit», державний номер [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. (а.с. 17). Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, розмір страхового відшкодування становить 6 734, 27 грн. (а.с. 53). У відповідності до платіжного доручення № 36481 від 21.10.2015 року, страхове відшкодування у сумі 6734, 27 грн. виплачено позивачем на користь [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховим випадком, згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Так само п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» закріплений обов"язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом Відповідно до ст.27 Закону України Про страхування до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інше особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховується, що позивач, виконуючи свої договірні зобовязання, відшкодував суму 6734,27 грню., яка підлягає стягненню з відповідача в регресному порядку на підставі ст. 1191 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги/регресу/ до винної особи. Враховуючи наявні докази по матеріалам справи в їх сукупності суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved