Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (далі договір), згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5720,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у звязку з чим станом на 17.08.2016 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 13024,34 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У звязку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 13024,34 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача в поясненнях по справі, у додаткових поясненнях, які надійшли до суду 07.03.2017р., 31.05.2017р., 14.06.2017р. зазначив, що останній платіж перед зверненням кредитора до суду здійснено 31.03.2016р. в сумі 108 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, тому строк позовної давності розпочався 01.04.2016р., а банк звернувся до суду 22.09.2016р., тобто в межах строку позовної давності. Споживчий кредит це кошти, які надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) фізичним особам на придбання споживчих товарів або послуг у тимчасове користування, під процент, на умовах строковості та платності. Оскільки відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення цільового призначення, даний кредитний договір не можна вважати споживчим. Посилання відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів» не мають жодного смислового навантаження. В розрахунку заборгованості, в колонці під назвою «сума комісії та пені» фактично зазначено лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. Усі твердження відповідача є надуманими та такими, що спростовуються доказами по справі. В заяві-анкеті зазначена початкова сума кредитного ліміту, яка у наступному була збільшена з дотриманням приписів договору та умов та правил надання банківських послуг. Підтвердженням отримання відповідачем банківської карти є наявна у банку фотокартка із відповідною банківською карткою та розрахунок руху коштів за карткою, що спростовує твердження відповідача про недоведеність отримання нею коштів. Позивачем повністю у відповідності до умов договору, умов та правил надання банківських послуг здійснено нарахування процентів, пені, штрафів. Також позивач зазначив, що нарахування одночасно пені та штрафів відповідає приписам чинного законодавства, так як це різні види відповідальності за різні порушення. Також позивач зазначає, що в склад розрахунку заборгованості не входить комісія, а нарахована лише пеня, з огляду на те, що нарахування комісії договором не передбачено. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином за адресою реєстрації та за адресою, яка була зазначена [PERSON] у своїй заяві про перегляд заочного рішення, про причину неявки суд не повідомила, тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Факт того, що відповідач після скасування заочного рішення зявлялася у судове засідання, а потім без надання будь-яких клопотань не зявилася на призначену дату та перестала отримувати кореспонденцію від суду за самостійно зазначеною нею адресою проживання свідчить про умисне ухилення від зявлення до суду та намагання шляхом зловживання своїми процесуальними правами штучно затягнути розгляд справи. В запереченнях на позовну заяву [PERSON] зазначила, що відповідно до заяви від 05.03.2009р. про відкриття карткового рахунку сума ліміту встановлена у 4000 грн., а не у розмірі 5720 грн. Банком не визначений номер карткового рахунку. У неї дійсно був відкритий картковий рахунок з відповідним кредитним лімітом в сумі 4000 грн. за базовою ставкою 2,5 % щомісячно. Відповідно до п. 5 Заяви, розділ «Банківські послуги» максимальний строк дії кредитної картки визначений у 12 місяців. А отже, строк дії кредитного договору за кредитною карткою відповідає дії кредитної картки, а саме 12 місяців. В договорі дійсно була умова про автоматичне пролонгування, але не кредитного ліміту, а лише правил надання послуг. У звязку з чим, вважає, що договір в частині кредитного ліміту закінчився, що дає змогу застосувати позовну давність. Факт надання грошових коштів, наявність заборгованості за кредитом та відсотками може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, у звязку з чим, вважає позовні вимоги необґрунтованими належними доказами. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів в підтвердження заборгованості Розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу, теж необґрунтований. Анкета-заява не містить угоду про сплату комісії, а тому правова підстава для її нарахування відсутня. Штраф та пеня (двічі стягується пеня за прострочене зобовязання та за несвоєчасність сплати боргу) є різновидами неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичної відповідальності, до якої (відповідальності) позивач намагається притягнути її, що суперечить ст. 61 Конституції України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 05.03.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5720 грн. (з урахуванням наступних змін кредитного ліміту) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно анкети-заяви було встановлено кредитний ліміт у розмірі 4000грн., та як вбачається із довідки позивача кредитний ліміт змінювався та 23.04.2011р. був встановлений у розмірі 5720грн. Зміна кредитного ліміту за ініціативою банку не суперечить Умовам та правилам надання банківських послуг як додатку до банківського договору. За кредитним договором позивачу видано кредитні карти №5457082901955455 та 5577212906270452 Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Та саме відповідно до вказаних норм, позивачем самостійно змінювалися кредитні ліміти за банківською карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п.1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг та згідно п. 1.1.2.1.5. Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснення операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даними договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову (заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] було змінено умови кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на неї (договір б/н від 05.03.2009р.). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобовязання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Порядок нарахування і сплати відсотків та комісії, порядок погашення боргових зобовязань за кредитом передбачений п. 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг. Так, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.2. Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для Преміальних карт) клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобовязань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу в звичайний період кредитування. Числа поточного місяця за Кредитним ліміту (з 31-го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться виходячи з Базової процентної ставки. Донарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.4. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі, вказаному в Памятці клієнта/довідці про умови кредитування та Тарифах. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у памятці клієнта/довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.2. Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для Преміальних карт) клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобовязань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу в звичайний період кредитування. Числа поточного місяця за Кредитним ліміту (з 31-го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться виходячи з Базової процентної ставки. Донарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.4. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі, вказаному в Памятці клієнта/довідці про умови кредитування та Тарифах. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у памятці клієнта/довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.12.8.1 передбачено, що у разі відсутності грошових коштів на картковий рахунок клієнта, що привело до невиконання або неналежного виконання клієнтом зобовязання зі сплати комісії за обслуговування у відповідності з памяткою клієнта/довідкою про умови кредитування, тарифами, клієнт сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплату штрафу здійснюється клієнтом за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовязання зі сплати винагороди за Кредитом. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» до пені за несвоєчасне сплату заборгованості входить пеня(1) =(базова процентова ставка за договором)/ 30, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту та пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менш 10 грн. на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки за кредитом чи процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Штраф при порушенні строків платежів по всякому із грошових зобовязань, передбачених договором більш чим на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову. Тобто, пеня за несвоєчасне сплату заборгованості та штраф при порушенні строків платежів по всякому із грошових зобовязань є по суті одним і тим же порушенням. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5843,06 грн. та пені за прострочене зобовязання в розмірі 3960,21 грн., а у стягненні іншої пені та штрафів відмовити, оскільки відповідальність за одно і теж саме порушення. Безпідставними є твердження відповідача про не доведення позивачем факту отримання відповідачем коштів від банку. Вказані твердження спростовуються матеріалами справи, у тому числі наявна у банку фотокартка із відповідною банківською карткою, розрахунки руху коштів за карткою, а також частково визнання вказаного факту прослідковується у поданих відповідачем запереченнях. Вказане поведінка свідчить про обрання відповідачем такої моделі захисту та уникнення від виконання умов договору банківського кредиту. Відповідачем не надано жодних доказів відсутності заборгованості перед банком за укладеним кредитним договором. Не надано підтвердження того, що поданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності та не наведено який саме розрахунок заборгованості, на думку відповідача, є вірним, клопотання про призначення судова-економічної експерти з цього питання не подавалося. Усі формули та підстави нарахування процентів та пені зазначені позивачем у поданих поясненнях, відповідають умовам договору та Умовам та правилам надання банківських послуг, та їх підставність не спростована відповідачем. Щодо тверджень відповідача про безпідставність врахування у заборгованість комісії, то суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач не наголошує на необхідності стягнення з відповідача будь-якої комісії та надав пояснення щодо включення лише сум пені та штрафу. В суму заборгованості, що позивач просить стягнути, не входить будь-яка комісія. Крім того, суд наголошує на безпідставності тверджень відповідача про сплив терміну позовної давності щодо поданих позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній платіж перед зверненням банку до суду було здійснено [PERSON] 31.03.2016р. в сумі 108 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, тому строк позовної давності розпочався 01.04.2016р., а банк звернувся до суду 22.09.2016р., тобто в межах строку позовної давності У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial