Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 29000 грн., що утворилась за період з 01.10.2003року по 31.08.2013року, вказуючи, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.10.2003року по 31.08.2013року в сумі 29000 грн., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги", № 1875-IV від 24.06.2004 р., п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто з жовтня 2013року. В судове засідання відповідачі не з»явились, представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] надали до суду заяву, в якій просили застосувати строк позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в поданих запереченнях в задоволенні позову просив відмовити посилаючись на відсутність письмового договору про надання послуг та доказів надання таких послуг позивачем взагалі. Крім того зазначає, що відповідачі [PERSON] взагалі мешкає за іншою адресою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS]: відповідач [PERSON] з 04.03.2013 року, відповідач [PERSON] з 04.03.2003 року, відповідач [PERSON] з 26.05.2004 року, що підтверджується довідкою з місця проживання КП «Жилкомсервіс» дільнця №17. Згідно довідки адресно - довідкового підрозділу відповідач [PERSON] з 11.02.2015 року зареєстрована за іншою адресою, відповідач [PERSON] з 25.11.2014 року також зареєстрована за іншою адресою. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути заборгованість, що утворилась за період з 2003 по 2013 рік. Таким чином, судом встановлено, що на момент виникнення заборгованості відповідачі були споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «ХТМ» відповідно до розпорядження ХОДА від 27.06.2001 року № 429 « Про створення КП «ХТМ», статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, ліцензії та рішення ХМР №1407 « Про визначення виконавців послуг». Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004 року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.10.2003року по 31.08.2013року в сумі 29000 грн. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовюється судом за заявою сторони у спорі зробленою до винисення ним рішення. Тому суд застосовує строк позовної давності оскільки представник відповідача та відповідач [PERSON] звернулися з відповідною заявою. Судом встановлено, що 10.10.2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідчів на користь КП "ХТМ" заборгованості за послуги теплопостачання, 15.11.2013 року Київським районним судом м. Харкова судовий наказ було видано та 15.07.2016 року скасовано судовий наказ за заявою відповідача [PERSON] 21.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, тому суд вважає поважною причину пропуску строку позовної давності та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту з жовтня 2010 року по жовтень 2013 року. У зв"язку з чим суд стягує з відповідача заборгованість за період з жовтня 2010 року по жовтень 2013року, у стягненні заборгованості за період з жовтня 2003 року по жовтень 2010 року суд вважає за необхідним відмовити у зв"язку із застосуванням строку позовної давності. Судом не приймаються посилання представника відповідача у поданих письмових запереченнях щодо мешкання відповідача [PERSON] за іншою адресою оскільки за іншою адресою остання мешкає з 2014року, що не стосується періоду виникнення заборгованості. Також не приймається як доказ довідка щодо перебування [PERSON] на військові службі з січня 2017року, оскільки не стосується періоду виникнення заборгованості. Що стосується посилання представника відповідача на відсутність письмово укладеного договору та доказів надання позивачем послуг відповідачам, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно правого висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25.11.2014 року, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Тому посилання відповідача що між позивачем та відповідачем не виникли правовідносини оскільки не укладено письмового договору і з відповідачами, судом не приймаються. Також не приймається твердження преставника відповідача про ненадання позивачем послуг відповідача, оскільки спростовується наданими актами готовності до опалюваного сезону, у зв»язку з чим, наданими послугами теплопостачання відповідачі користувались, зі скаргами у зв'язку із ненаданням послуг або наданням послуг неналежної якості не звертались. Як вбачається з відомості по нарахування оплати, наданого КП "ХТМ", відповідачами не була сплачена сума заборгованості за період з жовтня 2010р. по жовтень 2013 року в сумі 13794,48 грн. за отримані послуги теплопостачання та підігріву води, яка відповідачами не спростована, тому підлягає стягненню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 206 грн.70 коп.

Outcome: partial