Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

15 липня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO]. Матір"ю дитини є відповідач [PERSON] , батько дитини у свідоцтві про народження записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 05 січня 2018 року [PERSON] покинула дитину в інфекційному відділенні КЛПЗ "Лиманська центральна районна лікарня". Рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради малолітній [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради позивача призначено опікуном дитини. Мати дитини за місцем реєстрації в с. Ямполівка Лиманського району Донецької області не мешкає, місцезнаходження її невідоме. За час проживання за зазначеною адресою [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, ніде не працювала, зловживала спиртними напоями. До органу опіки та піклування Лиманської міської ради щодо подальшої долі дитини не зверталася. На даний час малолітня [PERSON] проживає в сім"ї позивача. Позивачем створені всі умови для належного виховання та розвитку дитини. Відповідач жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилася її життям та станом здоров"я. Тому позивач звернувся до суду та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO]. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що надав відповідну заяву (а.с. 53). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 54). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 60), в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала. Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року було прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2018 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 6219, [PERSON] народилася [INFO] в м. Одеса Одеської області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № [NUMBER] , сформованого 10 січня 2018 року, відомості про батька дитини внесені до актового запису на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 19-20). В ході рейду 03 січня 2018 року в с. Ямполівка Лиманського району Донецької області було виявлено чотирьохмісячну дитину - [PERSON] , [INFO] , мати якої - [PERSON] , [INFO] , перебувала в стані алкогольного сп"яніння. В ході обстеження будинку було встановлено, що умови для проживання малолітньої дитини незадовільні та можуть загрожувати здоров"ю дитини. [PERSON] було запропоновано госпіталізуватися разом із дитиною до інфекційного відділення КЛПЗ "Лиманська центральна районна лікарня", що підтверджується довідкою служби у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області про проведення рейду по попередженню дитячої бездоглядності від 03 січня 2018 року (а.с. 15). Згідно акту закладу охорони здоров"я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров"я, складеного 05 січня 2018 року працівниками КЛПЗ "Лиманська центральна районна лікарня", інспектором з ювінальної превенції сектору превенції Лиманського ВП Слов"янського ВП ГУНП України в Донецькій області та начальником служби у справах дітей Лиманської міської ради (а.с. 16), 05 січня 2018 року [PERSON] покинула свою дитину - [PERSON] , [INFO] , в інфекційному відділенні КЛПЗ "Лиманська центральна районна лікарня". Рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради від 17 січня 2018 року № 11 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 22). Згідно довідки № 01-19/120 від 29 січня 2018 року, наданої службою у справах дітей Лиманської міської ради, відомості про наявність та місце проживання братів, сестер та інших близьких родичів малолітньої [PERSON] , [INFO], відсутні (а.с. 23). Рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради від 18 квітня 2018 року № 147 "Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] " опікуном дитини призначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). На підставі зазначеного рішення Лиманської міської ради від 18 квітня 2018 року № 147 малолітня [PERSON] , [INFO] , адміністрацією КУОЗ "Краматорський будинок дитини "Антошка" була передана позивачу [PERSON] (а.с. 28). Малолітня [PERSON] зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29, 30). Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 06 листопада 2015 року (а.с. 12), працює та має постійний заробіток (а.с. 38). На даний час позивач разом з дружиною та малолітньою [PERSON] , [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21 березня 2008 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області за реєстровим № 1607 (а.с. 33, 34). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Лиманської міської ради 19 квітня 2019 року, убудинку [ADDRESS] проживають позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] та підопічна [PERSON] , [INFO]. Житлово-побутові умови для проживання дитини задовільні, для малолітньої [PERSON] створені всі умови для проживання, виховання та розвитку, у дитини є окрема кімната, дівчинка забезпечена одягом, взуттям та іграшками (а.с. 36). З 05 січня 2018 року відповідач [PERSON] до органу опіки та піклування Лиманської міської ради щодо подальшої долі доньки не зверталася, жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилася її життям та станом здоров"я (а.с. 37). Згідно довідки від 18 липня 2018 року, наданої старостою Тернівського старостинського округу Сичовим А.В., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Згідно суспільної характеристики, складеної старостою Тернівського старостинського округу Сичовим А.В., в період проживання за місцем реєстрації по [ADDRESS] відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, не працювала, зловживала спиртними напоями, була засуджена, на території с. Ямполівка не проживає майже п"ять років (а.с. 35). Так, судом достовірно встановлено, що мати дитини - [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні своєї дитини. Малолітня [PERSON] , [INFO], проживає з опікуном [PERSON] . Відповідач [PERSON] жодного разу дитину не відвідувала, місцезнаходження її невідоме. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідача, яка покинула дитину у медичному закладі, тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку № 19 від 14 червня 2019 року виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ", орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки вона повністю відсторонилася від виховання та матеріального утримання дитини (а.с.37). Суду надано достатньо доказів, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, внаслідок чого, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Частиною 3 статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому суд, захищаючи інтереси дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання її неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітньої доньки, перераховуючи кошти на особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, та зобов"язати позивача відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на ім"я [PERSON] для перерахування аліментів При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Позовна заява [PERSON] містить вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) характеру. При зверненні до суду із вимогою немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) позивачем сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 2). Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати. Враховуючи те, що судом вирішено питання щодо стягнення з відповідача аліментів, що є вимогою майнового характеру, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved