Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ 'Економ Комфорт' \~та просив визнати правочини №05574 укладені 19 травня 2016 року між ним та відповідачем недійсним, відшкодувати збитки в подвійному розмірі - 21000грн. та стягнути 5000,00грн. моральної шкоди, завданої відповідачем порушенням прав позивача . В обгрунтування позовних вимог вказав, що 19 травня 2016 року між ним та ТОВ "Екорном комфорт" укладено договір про надання позики в розмірі 150000грн. Натомість відповідач обманним шляхом заволодів коштами позивача в розмірі 10500грн., а позику не надав. Відповідач не ознайомив його в письмовій формі з істотними умовами та обставинами договору, а тому вважав, що відповідач ввів його в оману щодо умов та обставин договору позики та агресивно спонукав до її укладення. Вказав, що укладений договір суперечать вимогам закону України "Про захист прав споживачів" та вимогам Цивільного законодавства України, оскільки укладений з використанням нечесної підприємницької практики та оскільки відповідач здійснював відповідний вид діяльності (надання фінансової послуги) без дозволу (ліцензії) на її здійснення відповідно до закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». На підставі викладеного, позивач просив визнати недійсним договір №05574 від 19 травня 2016 року укладений між ним та ТОВ "Економ комфорт" як такий, що укладений в результаті обману, стягнути з ТОВ "Економкомфорт" 21000,00грн. - подвійний розмір збитків завданих відповідачем у зв"язку із вчиненням правочину та 5000,00 грн. моральної шкоди завданої відповідачем. В судовому засідання представник позивач [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позов з підстав викладених в позові та просили його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов не визнав, подав заперечення на позов. Вказав, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивач жодного разу не звертався до відповідача з вимогою роз"яснити чи уточнити умови договорів, цим самим з ними погоджуючись. Також позивач не звертався до відповідача з будь-якими скаргами чи претензіями на дії чи бездіяльність відповідача під час укладання та виконання умов договорів. Вважав, що укладений договір не суперечить вимогам закону України "Про захист прав споживачів", оскільки позивач самостійно знайомився з умовами договору про участь у програмі і з усіма умовами самої програми до їх підписання, а жодних додаткових документів з позивачем не укладалося. Оформлення договору про участь у програмі відбулося за наявності згоди на це позивача та з урахуванням його побажань до умов самого договору. Договір про послуги укладався після підписання договору щодо участі у програмі і включав у себе послуги, пов"язані саме з оформленням договору про участь у програмі і тільки після цього позивачем була проведена оплата вартості наданих послуг. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у визнанні договору недійнсим, стягнення збитків в розмірі 21000грн. та моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, його представника, взявши до уваги заперечення на позов відповідача та дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що предявлений позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: 19 травня 2016 року між сторонами укладено договір №05574/16, за умовами якого товариство зобовязалося за плату вчинити від імені [PERSON] та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на отримання ним позики, розмір якої визначений в додатку №1 до договору, у тому числі: включити замовника до складу програми "Комфорт"; присвоїти та повідомити замовнику персональний код у програмі; організовувати та проводити розподіли свідоцтв; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та в строки, передбачені цим договором та додатками до нього. Крім того, 19 травня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «ЕкономКомфорт» укладено договір 305574, за яким замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов"язання за плату скласти з урахуванням побажань замовника договір та інші необхідні документи щодо його участі у програмі "Комфорт" (а.с.16), а також здійснити інші дії: копіювати та сканувати представлених замовником матеріалів і документів; перевіряти достовірність наданої замовником інформації у реєстрі судових рішень та за іншими, незабороненими чинним законодавством України, джерелами та інформаційними базами даних; та інше. Згідно п.2.1. вказаного договору вартість наданих послуг, передбачених п.1.1. даного договору, є договірною і становить 10500,00грн. (а.с.16) На виконання умов цих договорів [PERSON] сплатив товариству 10500,00грн., що стверджується копією фіскального чеку ПАТ КБ "Приватбанку" від 19 травня 2016 року (а.с.13). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Забороняються як такі, що вводять в оману: недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції; здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. З наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що про надання швидкої позики він дізнався із розміщеного оголошення в газеті "Житомирщина" від 06 травня 2016 року (а.с.29), в якому повідомлялось про оформлення позики за 30 хвилин. З метою отримання позики, він знайшов товариство "Економкомфорт" за адресою вказаною в розміщеному огололошенні газети "Житомирщина". Представник вказаного товариства [PERSON] пояснила йому, що він зможе отримати кредит в розмірі 150000грн. у разі внесення ним плати на користь товарства в сумі 10500 грн. Жодних документів на ознайомлення йому не давали, представник товариства повідомила лише, що він ознайомиться з документами після внесення плати. Представник товариства завірила його в тому, що у разі швидкого внесення плати в розмірі 10500грн. йому видадуть позику в повному розмірі , а також завірила, що їхнє товариство працює на ринку більше 5 років, займаються чесною фінансовою діяльністю . Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб'єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Суд не приймає до уваги доводи позивача, що відповідач надає фінансові послугу без дозволу (ліцензії) на її здійснення відповідно до закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», оскільки ТОВ "Економкомфорт" не євляється фінансовою установою в розумінні Закону України № 2664-III від 12 липня 2001 року " Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг " та не надає фінансові послуги, що також підтверджується витягом є Єдиного реєстру юридичних осіб (а.с.41-45), згідно якого ТОВ "Економкомфорт" може надавати наступні послуги відповідно до кодів виду економічної діяльності (КВЕД): КВЕД 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; код КВЕД69.10 діяльність у сфері права (основиний); код КВЕД 73.11 рекламні агенства; код КВЕД 73.12. посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; код КВЕД 73.20. дослідження кон"юктури ринку та виявлення громадської думки. З наведеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач займається нечесною підприємницькою практикою, що вводить в оману. Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до ч.2 ст.216 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Суд погоджується із доводами позивача, що порушенням його прав відповідачем, йому було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінив в розмірі 5000 грн., яка виразилась в душевних стражданнях, поганому самопочутті, погіршенні відносин у сім"ї та погіршенні здоров"я. Погіршення здоров"я позивача підтверджене випискою з із медичної карти позивача (а.с.40). Враховуючи викладене, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00грн., завданої йому неправомірними діями відповідача. Крім того, суд вважає, що відповідач завів позивача в оману, оскільки замовчував існування обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину та на підставі ст. 230 ЦК України стягує з відповідача подвійний розмір збитків, які були завдані позивачу внаслідок вчинення правочинів. З цих підстав, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача збитків в подвійному розмірі, а саме 21000грн. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави у відповідності до ч. 3 ст.88 ЦК України в розмірі 551,20грн. за вимогу майнового характеру (про відшкодування збитків) та три вимоги немайнового характеру (про визнання договорів недійсними та стягнення моральної шкоди 551,20+551,20+1378) в розмірі 2480,4 грн., а всього - 3031,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved