Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та обгрунтовує його наступними обставинами. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 21.11.2011 року. При укладенні договору сторони керувалися 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору . Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 300 грн., про що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2100 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п.2.1.1.5.5 договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.03.2020 року має заборгованість - 33897 грн. 26 коп, яка складається з наступного: - 2793 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 2793 грн. 52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1148 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 27864 грн. 89 коп - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп - штраф ( фіксована частина), 1590 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає зобов`язання за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 33897 грн. 26 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.11.2011року. У судове засідання представник позивача Гребенюк О. С. не з`явився, проте в заяві до суду справу просить розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте в заяві до суду зазначає, що позовні вимоги визнає, справу просить розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/ н від 21.11.2011 року. 21.11.2011 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що 21.11.2011 року було встановлено кредитний ліміт- 300 грн., 30.05.2012 року кредитний ліміт зменшено до 280 грн., 17.04.2014 року кредитний ліміт збільшено до 2000 грн., а 31.01.2017 року кредитний ліміт збільшено до 2100 грн. У зв`язку з невиконанням [PERSON] договірних зобов`язань, станом на 22.03.2020 року відповідач має заборгованість - 33897 грн. 26 коп, яка складається з наступного: - 2793 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т. ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 2793 грн. 52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1148 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 27864 грн. 89 коп - нарахована пеня, 0 грн. 00 коп. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп - штраф ( фіксована частина), 1590 грн. 35 коп. - штраф ( процентна складова). Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач користувався наданими банком коштами, проте не виконав зобов`язань за кредитним договором № б/н від 21.11.2011 року щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 31806 (тридцять одна тисяча вісімсот ) гривні 91 копійки, в частині стягнення з відповідача 2793 грн. 52 коп.- заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1148 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, 27864 грн. 89 коп. - пені. В задоволенні решти позовних вимог банку суд відмовляє, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач користувався наданими банком коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки, що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже, заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 2793 грн. 52 коп. та заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість у сумі 1148 грн. 50 коп. підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення штрафу та пені суд вважає, що одночасне стягнення обох видів неустойки - і штрафу, і пені - не допускається. Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов`язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня). Пеня й штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобов`язання суперечить ст. 61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. Такий висновок узгоджується з правовою позицію Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. Враховуючи зазначене, підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» штрафу у розмірі 2090 грн. 35 коп. відсутні. Отже, в стягненні з відповідача штрафу суд відмовляє та вважає, що за порушення боржником зобов`язання стягненню підлягає лише пеня у сумі 27864 грн. 89 коп. У порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", пропорційно розміру задоволених позовних вимог, 986 грн. 19 коп. в повернення судового збору. А згідно ст. 142 ЦПК України суд приймає рішення про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, у сумі 986 грн. 19 коп., сплаченого ним згідно платіжного доручення BOJ61B2WOP від 01.01.2020 року при поданні позову.

Outcome: partial