Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна: домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 65,9 кв.м, житловою площею 49,9 кв.м, сарай-гараж літ. Б, погребу під Б, саж. В, вбиральні Г, огорожі № 1-2, зливної ями № 3, колодязю № 4, що розташоване в [ADDRESS] (надалі - домоволодіння). У позові вказано, що [INFO] року померла мати позивачки, [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у виді домоволодіння, яке їй належало на праві власності. Спадкоємцем за заповітом є брат позивачки - [PERSON], але позивачка є інвалідом 3 групи, а тому відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку, а саме право на 1/6 цього домоволодіння. Позивачка прохає визнати за нею право власності на 1/6 частину, як обов"язкову долю у спадковому нерухомому майні після померлої [INFO] року матері [PERSON] В свою чергу, [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення відповідачки від права на спадкування за законом. Зустрічний позов мотивований тим, що останні два місці свого життя його мати, спадкодавець, тяжко хворіла, перебувала в безпорадному стані на стаціонарному лікуванні, проте, [PERSON] ухилялася від надання їй психологічної, фізичної допомоги та моральної підтримки. Вказані обставини на думку позивача є підставою відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України для усунення її від права на спадкування. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, зустрічний позов не визнала . Відповідач первісний позов не визнав, прохав в його задоволенні відмовити, свій зустрічний позов підтримав. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат [PERSON] первісний позов підтримав, прохав в зустрічному позові відмовити. Представники третіх осіб - Друга Лубенська держнотконтора, КП "Лубенське МБТІ" в судове засідання не з"явились, надіслали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особа - Реєстраційна служба Лубенського МУЮ в судові засідання не з"являвся без поважних причин, про час, місце розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення . Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини, докази справи суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] 04.09.2013 року склала заповіт (а.с.53) , за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося заповіла своєму сину - [PERSON] Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До непрацездатних осіб відносяться: а) особи, які досягли віку - жінки - 55 років, чоловіки - 60 років, тобто віку, який дає їм підставу для одержання пенсії за віком, незалежно від того, чи продовжують вони працювати; б) інваліди I, II та III груп. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Судом встановлено, що іншими спадкоємцями [PERSON] за законом є її мати [PERSON], яка є пенсіонеркою, а також дочка - [PERSON], яка є інвалідом 3 групи (а.с.5). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2014 року (а.с.45) визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті дочки [PERSON], померлої [INFO] року, на обов'язкову частку спадкового майна в розмірі 1/6 частини домоволодіння. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право обов'язкову частку у спадковому майні в розмірі 1/6 частини та як в разі відсутності заповіту, усе належне [PERSON] майно успадкувала б: [PERSON], як мати, [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця, і мали б по 1/3 частині кожен. Таким чином, первісний позов підлягає задоволенню. Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову, враховуючи наступне . Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними ним в листі від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При розгляді справ цієї категорії суди нерідко постановляють рішення про усунення від спадкування спадкоємця, коли у справі немає жодного доказу про умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю, крім того факту, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, ігноруючи при цьому статті 10, 60 ЦПК, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Обґрунтуванням зустрічного позову є те, що останні два місця мати сторін перебувала в безпорадному стані через хворобу та потребувала допомоги. Проте, відповідачка матір не відвідувала, не дзвонила, не передавала гостинця, станом здоров'я не цікавилася. Позивач вказує на випадок, коли, прийшовши до лікарні, відповідачка відмовилася заходити до палати матері та попрохала передати їй тапочки через санітарку. Пояснює таку поведінку відповідачки неприязними стосунками між ними. Разом із тим, судом встановлено, що в цей час допомогу матері надавав сам позивач, що підтверджується його поясненнями та показами свідків. Відтак, суд вважає не доведеним факт, який має вирішальне значення для справи, а саме: потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачки, оскільки як вказує сам позивач, за його допомогою мати була забезпечена всім необхідним. Крім цього, з медичних довідок (а.с.64-99) вбачається, що позивачка [PERSON] має хворобливий стан здоров"я та протягом 2009-2014 років проходила як амбулаторне так і стаціонарне лікування в різних лікувальних установах. Зокрема, з виписки стаціонарного хворого № 31/467 (а.с.78) вбачається, що [PERSON] з 20.08.2013 року по 28.08.2013 року проходила стаціонарне лікування в Лубенській ЦМЛ, саме тоді, коли спадкодавець перебувала на лікуванні в реанімаційному відділенні. Норма ч. 5 ст. 1224 ЦК України не дає змогу усунути від права на спадкування особу через неприязні стосунки між нею та спадкодавцем. Відтак, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved