Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав. У позові зазначила, що з 09 жовтня 2009 року по 14 січня 2019 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 26.06.2018 року, з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходу батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач за 2018-2019 роки аліменти на утримання дитини жодного разу не сплачував. Крім того, весь цей час відповідач не піклується про дитину, матеріально не забезпечує, не цікавиться її життям, не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, погрожує позивачці насиллям. Відповідач поводить себе так, що дитина йому не потрібна. Позивачка планує вивезти дитину за кордон на оздоровлення, влаштувати сім"ю, вийти заміж і в подальшому вирішити питання щодо усиновлення дитини. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що з відповідачем фактично припинили подружні стосунки та спільне проживання з 2013 року, донька, якій на той час було 4 роки залишилася проживати з нею, спору з цього приводу у них з чоловіком не було. Причиною розірвання стосунків стало зловживання відповідачем алкогольними напоями, небажання забезпечувати потреби сім"ї та негідна поведінка. За сплином близько 6 місяців вона познайомилася з іншим чоловіком та вони разом з дитиною переїхали проживати у м.Миколаїв. У подальшому за згоди відповідача, яку отримала від нього лише після сплати коштів, вони з донькою по 2017 рік проживали у м.Москва. У 2017 року повернулися до м.Миколаїв, де й проживають на даний час. У липні 2019 року відповідач знову лише за грошові кошти надав дозвіл на виїзд дитини до АРК Крим для оздоровлення. Такі дії батька, на її думку, не свідчать про бажання піклуватися про дитину, а лише матеріально збагатитися, оскільки за весь час проживання дитини окремо він не приймав участі у її житті, матеріально не підтримав, два рази приходив за місцем проживання її матері, бабусі дитини, коли дитина знаходилася на канікулах у с.Вавилове, кожного разу у стані алкогольного сп"яніння, тому дитина його боїться. Відповідач має заборгованість по аліментам. На зараз вона бажає виїхати на постійне місце проживання за кордон, оскільки фактично створила нову сім"ю, а тому просить позов задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації враховуючи інтереси дитини, підтримала позовні вимоги позивача та вважала доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони у справі з 09 жовтня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2019 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили 14 лютого 2019 року (а.с.9-10). Сторони припинили спільне проживання з 2013 року. Від вказаного шлюбу, [INFO] в них народилася донька [PERSON] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №28 від 01 грудня 2009 року (а.с.5) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.27-28). 26 червня 2018 року Снігурівським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зареєстрована разом з донькою за адресою [ADDRESS] , про що свідчить довідка про склад сім"ї №1289 від 30.09.2019 року, видана Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (а.с.36). Проте фактично вони проживають у [ADDRESS] . Донька сторін, [PERSON] , [INFO] з третього класу навчається в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №53, зараз є ученицею 4-го класу. Як вбачається з наданої характеристики за підписом класного керівника [PERSON] та директора школи [PERSON] від 01.10.2019 року, дівчинка зарекомендувала себе як старанна, здібна, активна, комунікабельна учениця. До уроків готується систематично. Мати контролює навчання доньки та відповідально ставиться до її виховання, відвідує батьківські збори, є головою батьківського комітету. Батько не приділяє уваги та вихованню доньки, до школи не приходить і не цікавиться успіхами [PERSON] . З родиною не проживає (а.с.37). Також, за час навчання дівчинки в [PERSON] , за довідкою керівника школи від 04.03.2019 року №9, батько також не приймав участі у вихованні та навчанні доньки (а.с.6). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає та місце проживання його не відомо, про що свідчить довідка голови Центральної сільської ради Миколаївської області П"яника А.І. №1410 від 18.10.2019 р. (а.с.30). У зв"язку з тим, що [PERSON] не проживає в с.Вавилове, акта обстеження умов його проживання суду не надано. На час проживання за місцем реєстрації, [PERSON] зарекомендував себе з посереднього боку, як такий що був помічений у вживанні алкогольних напоїв. Проте він має добрі відносини з жителями села та сусідами, в поганих компаніях не був помічений, в громадських місцях веде себе добре. Скарг та заяв до сільської ради на нього не надходило (а.с.31). За даними довідки Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідач має заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів на утримання дитини, яка станом на 01.11.2019 року становить 27138,92грн. Аліменти на дитину, з дня пред"явлення виконавчого документу до виконання, батько жодного разу не сплачував (а.с.38). Свідок [PERSON] суду показала, що що відповідач її колишній зять, не приймає участі у вихованні дитини, не задовільняє повною мірою потреби дитини у спілкуванні та матеріальному забезпеченні. Дійсно відповідач декілька разів приходив до дитини, кожного разу у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим дитина відмовилася з ним спілкуватися. Про те, що відповідач участі у житті дитини не приймає засвідчили суду свідки [PERSON] та [PERSON] . У висновку комісії питань захисту прав дитини Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, яка виконує функції органу опіки та піклування, визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношення до доньки відповідача. Він самоусунувся від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідач зазначені обставини не заперечив, відзиву не надав, виявив байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявив, до суду жодного разу не з"явився. Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини. Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. В судовому засіданні в присутності матері та педагога за освітою [PERSON] була опитана дітина сторін. Малолітня [PERSON] пояснила, що проживала з мамою та бабусею, її батько з нею не спілкується, не цікавиться її життям, жодного разу не привітав із днем народження чи іншим будь-яким святом, не купував їй речі, нічого не дарував. Вона боїться батька, оскільки він пиячить. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає поведінку відповідача ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved