Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

12 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які збільшила згідно з заявою від 30 серпня 2021 року, до Снігурівської міської ради Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на таке. [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Однак, правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво на право власності на нерухоме майно видане на ім"я " [PERSON] ", тоді як у інших офіційних документах вона " [PERSON] ", у зв"язку з чим Снігурівською державною нотаріальною конторою їй відмовлено в оформленні спадкових прав. Просить встановити факт належності її померлій матері [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом. Учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила не стягувати з відповідача судові витрати. Представник відповідача згідно з поданою заявою просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. [INFO] в м.Снігурівка Миколаївської області померла [PERSON] , про що 19 листопада 2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинено актовий запис № 449 та 19 листопада 2020 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . За даними технічного паспорту, виготовленого 11 лютого 2019 року КП ММБТІ, квартира [ADDRESS] , має складові: коридор - 6,2 кв.м., житлова кімната - 16,7 кв. м., шафа - 1,3 кв. м., шафа - 0,5 кв. м., шафа - 0,5 кв. м., житлова кімната - 12,4 кв. м., кухня - 5,9 кв. м., ванна кімната - 2 кв. м., вбиральня - 1 кв.м., балкон - 0,9 кв.м., житлова площа квартири 29,1 кв.м., загальна площа квартири 47,4 кв.м. (а.с. 19-20). Вартість квартири відповідно до висновку про оцінку майна станом на 10 серпня 2021 року становить 200000 грн, вартість 1/5 частини квартири 40 000грн (а.с. 24-26). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що вбачається з матеріалів спадкової справи №1, заведеної 12 січня 2021 року в Снігурівській державній нотаріальній конторі за заявою позивача (а.с. 38-53). 27 липня 2021 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з 1/5 частки квартири по [ADDRESS] , у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім"я померлої (а.с. 23). Як вбачається з вказаного свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 02 листопада 2004 року, останнє видано у тому числі і на ім`я співвласника " [PERSON] ". У Витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно мається застереження "читати вірно " [PERSON] ", посвідченого начальником Снігурівської філії ММБТІ. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може в порядку окремого провадження встановити факт, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підтвердження прізвища, ім"я та по-батькові спадкодавця як " [PERSON] ", заявницею надано копію паспорту серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1997 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Синельниківською об`єднаною державною податковою інспекцією Державної податкової адміністрації України 03 липня 2000 року, згідно з якими спадкоємець значиться як [PERSON] ; копію свідоцтва про своє народження (дошлюбне прізвище [PERSON] ), в якому дані про матір вказано на російській мові як " [PERSON] "; копію свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 1981 року, відповідно до якого [PERSON] (дані російською мовою) після розірвання шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (російською мовою) - а.с.13; копію свідоцтва про шлюб, виданого повторно 06 червня 2000 року Виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно з яким 25 березня 1981 року [PERSON] , [INFO] , уродженка Голубівки Перещепинського району Дніпропетровської області, уклала шлюб з гр. [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 14). Згідно з довідкою про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення № 475 від 20 жовтня 2004 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", у тому числі і [PERSON] як теща чоловіка позивача, 1937 року народження, дата прописки у квартири з 09 листопада 2000 року (а.с. 17). За даними будинкової книги за адресою: [ADDRESS] , у квартирі з 09 листопада 2000 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] , підстава: приватизація (а.с.21-22). З письмових пояснень свідка [PERSON] від 30 серпня 2021 року (а.с.56-57), встановлено, що він є співвласником квартири [ADDRESS] (3/5 частина), іншими співласниками квартири є його дружина - позивачка у справі [PERSON] та теща [PERSON] , яка померла [INFO] , яким належить по 1/5 частині квартири. Під час проведення процедури приватизації Снігурівською міською радою було допущено помилку у написанні прізвища та по батькові тещі, а саме замість вірного " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". За такого, дані особи, на ім`я якої посвідчено право приватної власності на квартиру за свідоцтвом про право приватної власності від 21 жовтня 2004 року та померлої [PERSON] різняться в частині даних прізвища, а саме " [PERSON] " замість " [PERSON] " та по батькові " [PERSON] " замість " [PERSON] ", інші дані співпадають. Зазначену невідповідність у написанні в свідоцтві про право приватної власності на квартиру прізвища та по батькові спадкодавиці суд рахує помилкою, яку допустив орган, що його видавав, оскільки наведені прізвища та по батькові відмінні у одній літері, належність 1/5 частини квартири саме матері позивача об"єктивно підтверджена вище вказаними доказами. На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позивач довела факт належності її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право власності на нерухоме майно, такий факт породжує юридичні наслідки, оскільки є необхідною умовою одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, спір про право відсутній, тому суд ухвалює про задоволення вимог в цій частині. Згідно з ст. 392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однак, враховуючи, що свідоцтво про право на нерухоме майно є дійсним на сьогоднішній день, судом встановлено його належність спадкодавцю, позивач не позбавлена права в установленому законом порядку оформити свої спадкові права після смерті матері і отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, позивач не позбавлена права здійснити оформлення права власності в поза судовому порядку, тому вимоги позивача про визнання про визнання права власності на частку квартири у порядку спадкування задоволенню не підлягають. Суд, не приймає визнання відповідачем позову у цій частині, оскільки таке суперечить вимогам закону. На прохання позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved