Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

01.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 16.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 24.09.2015 року вказані цивільні справи об?єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи 749/1254/13-ц (а.с.53 т.2). Загалом вимоги позовів обґрунтовані тим, що з 25 червня 1994 року по 21 травня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу у них народились дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. За спільні кошти вони придбали майно, а тепер бажають його розділити. З урахуванням всіх можливих уточнень по справі [PERSON] остаточно просить: визнати житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою [ADDRESS] - спільною сумісною власністю; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, 1/2 частинуземельної ділянки, які знаходяться за адресою [ADDRESS]; визнати автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску - спільною сумісною власністю; визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску; стягнути судові витрати з [PERSON]. [PERSON] просила суд відступити від засади рівності часток подружжя та: визнати за нею право власності на 2/3 частини будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 2/3 частини трактора колісного - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], заводський [NUMBER], двигун [NUMBER]; визнати за нею право власності на 2/3 частини причепу - 2 ПТС-4, 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за нею право власності на 2/3 частини плуга тракторного двохкорпусного; визнати за нею право власності на 2/3 частини плуга тракторного трьохкорпусного; визнати за нею право власності на 2/3 частини косарки тракторної; визнати за нею право власності на 2/3 частини причепу одновісного. У судовому засіданні [PERSON] та його представник - адвокат Мотяш М.І. свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти позовних вимог [PERSON] заперечували. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти позовних вимог [PERSON] заперечувала, але факт того, що вказане в позовних вимогах [PERSON] майно набуте сторонами у шлюбі фактично не заперечувала. [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та остаточно просить суд: житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою [ADDRESS] повністю залишити [PERSON]; трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер -[NUMBER], заводський [NUMBER], двигун [NUMBER] повністю залишити [PERSON]; причеп - 2 ПТС-4, 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] повністю залишити [PERSON]; плуг тракторний - двохкорпусний, плуг тракторний - трьохкорпусний, культиватор, тракторну косарку та причіп одновісний залишити [PERSON]; житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою [ADDRESS] повністю залишити їй; стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсація для врівноваження ідеальних часток спільного сумісного майна в сумі 68657 грн. 70 коп; стягнути судові витрати з [PERSON]. Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстованому шлюбі з 25.06.1994 року по 21.05.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією рішення суду про його розірвання (а.с.10, 13 т.1). За змістом ст. 256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. З наведеного вбачається, що [PERSON] звенувся до суду в межах строку позовної давності. За період шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.11,12 т.1). За час спільного проживання сторони придбали у власність наступне майно: будинок з надірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,85 га, які розташовані в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.07.2001 року зареєстрованим в реєстрі за номером 1985, державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 93, 94 т.2), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно [NUMBER] від 15.06.2009 року (а.с.14,15 т.1). Ринкова вартість даного будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №50/14-24 від 28.04.2014 року, становить 116 427, 00 грн (а.с. 118-128 т.1). Вартість земельної ділянки становить 29 198,66 грн (а.с.101-103 т.2). автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, що підтверджується довідкою (а.с.21 т.1). Ринкова вартість вказаного автомобіля згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 970/14-24 від 12.05.2014 року, становить 198 180, 70 грн (а.с.131-134 т.1). житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 17.07.2008 року (а.с.171 т.1), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 23.01.2008 року (а.с.170 т.1). Ринкова вартість даного будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3771/15-24 від 05.05.2016 року, становить 58 908, 00 грн (а.с. 69-81 т.2). трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер -[NUMBER], заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №05.01-06/ДСК-18 від 31.12.2013 року (а.с.8 т.3). Ринкова вартість даного трактору, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3671/16-24 від 22.12.2016 року, становить 32 912, 30 грн. причіп - 2ПТС-4, 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №05.01-06/ДСК-18 від 31.12.2013 року (а.с.8 т.3). Ринкова вартість даного причепу, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3671/16-24 від 22.12.2016 року, становить 15 049,74 грн. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до положень ч.3 ст. 70 СК частка одного з подружжя у об'єкті права спільної сумісної власності може бути збільшена, якщо з нею ( ним) проживають неповнолітні діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Пунктом 30 Постанови ВСУ від 21.12.2017 року №11 передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК ( 2947-14 ) в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Сама обставина, що [PERSON] сплачуються аліменти лише у розмірі 30% прожиткового мінімуму не є підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя. Судом встановлено, що аліменти [PERSON] сплачуються в повному обсязі, заборгованості по сплаті аліментів немає, що у судовому засіданні не заперечувала [PERSON] Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За статтею 377 ЦК України та з огляду на роз'яснення, викладені в пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", якщо на приватизованій одним із подружжя земельній ділянці знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку між подружжям до особи, яка не мала право власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку будівлі, споруди. За таких обставин земельна ділянка загальним розміром 0,85 га призначення якої - для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд і ведення підсобного господарства, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] приватизована [PERSON] в період шлюбу підлягає поділу між сторонами і за кожною стороною слід визнати право власності відповідно до розміру частки права власності у спільному будинку. Слід наголосити на тому, що відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Щорському районі Чернігівської області від 28.03.2017 року №22-28-99.3-279/2-17 встановлено, що земельна ділянка яка знаходиться за адресою [ADDRESS] не перебуває у власності [PERSON] Відомостей в підтвердження того, що вказана земельна ділянка перебуває в власності або оренді до суду не надано, а тому дана земельна ділянка не є об?єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу не підлягає. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі суди мають застосувати положення ч.ч.4,5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У судовому засіданні встановлено, що на депозитний рахунок суду не внесена грошова сума, а тому суд повинен визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні (автомобіль, трактор та причеп) без його реального поділу і залишити вказане майно у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] З урахуванням тривалого розгляду даної справи, неодноразових експертиз деякого майна, суд бере до уваги висновки експертів, які визнаються сторонами та на думку суду є більш близьким до реальної ціни майна на час розгляду справи. Оскільки, під час розгляду справи та фактично визнано сторонами, судом встановлено, що сторонами, як подружжям, за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі (25.06.1994 року по 21.05.2012 року) набуто у власність майно: будинок з надірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,85 га, які розташовані в [ADDRESS]; автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску; житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою [ADDRESS]; трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], заводський [NUMBER], двигун [NUMBER]; причіп - 2ПТС-4, 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя, і на яку сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, тому суд вважає можливим позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити повністю, а позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити частково, шляхом визнання за ними права власності на вищевказана майно порівну, тобто по 1/2 вказаного майна кожному. Факт наявності придбання подружжям рухомого майна яке може бути визнано судом як спільним сумісним майном подружжя: плуг тракторний - двохкорпусний, плуг тракторний - трьохкорпусний, культиватор та тракторна косарка в судовому засіданні не встановлено. [PERSON] не надано жодного доказу про його придбання, в тому числі в період шлюбу, та фактичної наявності, а також це заперечується [PERSON] За таких обставин у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині поділу даного майна слід відмовити. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1353-VIII встановлено, що [ADDRESS]. Відповідно до довідки в.о. старости с. Займище від. 30.03.2017 року №03-33/92, встановлено, що згідно рішення 1 сесії 7 скликання від 11.11.2015 року в [ADDRESS]. У зязку з задоволенням позовних вимог [PERSON] з нього необхідно стягнути на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 151,97 грн. У зв"язку з задоволенням позовних вимог [PERSON] та частковим задоволенням позовних вимого [PERSON] з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в загальній сумі 1647,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial