Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

20 жовтня 2015 року Акціонерне товариство «МетаБанк» звернулось до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 07.09.2007 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство "МетаБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 604000502847А, згідно з яким Відповідачу-1 був наданий кредит в сумі 31601,00 доларів США на строк 240 місяців по 07.09.2027 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 14,5 % річних. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок Відповідача-1, що підтверджується меморіальним валютним ордером № CFL/157161 від 07.09.2007 року. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору, Відповідач 1 взяв на себе зобов`язання здійснювати погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на картрахунок № [NUMBER] суми 405,00 дол.США щомісячно в період з 1 по 7 число кожного місяця. Додатковою угодою № 1 від 03.12.2007 року до Кредитного договору в договір були внесені зміни, згідно яких Позичальник зобов`язався здійснювати погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредиту шляхом внесення на зазначений вище картрахунок суми 405,00 дол.США щомісячно з 1 по 25 число кожного місяця. В якості забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору, 07.09.2007 року між AT "МетаБанк" та [PERSON] (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № 9040005028402. Відповідно до п. 1 зазначеного договору поруки, поручитель у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, зобов`язався погасити борг Позичальника, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Згідно п. 4 Договору поруки, поручитель зобов`язаний самостійно слідкувати за виконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором. Свої зобов`язання за Кредитним договором Відповідач-1 не виконує, погашення кредиту і відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного Кредитного договору не здійснює, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором станом на 02.10.2015 р. складає 3696,91 дол.США, що за курсом НБУ станом на 02.10.2015 р. еквівалентно 78 189,65 гри. у т. ч.: заборгованість но простроченому кредиту - 1 761,37 грн., що еквівалентно 83,28 дол.США (по курсу НБУ на 02.10.2015 р. - 21,15 за 1 дол.США) заборгованість по простроченим процентам - 61 062,80 грн., що еквівалентно 2 887,13 дол.США (по курсу НБУ на 02.10.2015 р. - 21,15 за 1 дол.США) пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання - 15 365,48 грн., що еквівалентно 726.5 дол.США (по курсу НБУ на 02.10.2015 р. - 21,15 за 1 дол.США. У зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену заборгованість. Ухвалою судді від 04 листопада 2015 року було відкрито провадження по справі. /т. 1 а.с. 24/ Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 04 лютого 2016 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відкрите акціонерне товариство «Запорізький домобудівний комбінат». /т.1 а.с.54/ 01 квітня 2016 від представника Публічного акціонерного товариства «Запорізький домобудівний комбінат» надійшли письмові пояснення. /т. 1 а.с. 75-81/ 05 квітня 2016 року надійшла уточнена позовна заява, згідно якої представник позивача просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість в розмірі 2 907,41 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 15 365 гривень 48 копійок та судові витрати з кожного в розмірі по 609,00 грн. /т. 1 а.с.88-89/ 28 квітня 2016 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої представник позивача просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість в розмірі 5 820,77 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 59 983 гривень 81 копійок та судові витрати з кожного в розмірі по 1 556,07 грн. /т. 1 а.с.90-91/ 28 квітня 2016 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення на уточнену позовну заяву. /т. 1 а.с.97-102/ Не погоджуючись із ухвалою судді від 04 листопада 2015 року [PERSON] подала апеляційну скаргу. /т. 1 а.с. 145-147/ Ухвалою колегії суддів судової палат із розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року про відкриття провадження у цій справі залишена без змін. /т. 1 а.с. 193-194/ 07 лютого 2021 року [PERSON] подав апеляційну скаргу. /т. 1 а.с.202-204/ Ухвалою колегії суддів судової палат із розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року про відкриття провадження у цій справі залишена без змін. /т. 1 а.с. 246-249/ 07 вересня 2021 року [PERSON] подав апеляційну скаргу. /т. 2 а.с.1-3/ Ухвалою колегії суддів судової палат із розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області 15 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадженні. /т. 2 а.с.6-7/ Не погоджуючись із зазначеною ухвалою колегії суддів судової палат із розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області [PERSON] подав касаційну скаргу. /т. 2 а.с. 17-19/ Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2018 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення; ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15.09.2017 року залишено без змін. /т. 2 а.с. 31-33/ У зв`язку з прийняттям 14.12.2017 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення [PERSON] з посади судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя у відставку, на підставі відповідного розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя, справа передана в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Е.Г. 17 вересня 2018 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якої представник позивача просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість в розмірі 40 363,85 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 62386 гривень 48 копійок та судові витрати з кожного в розмірі по 8 445, 99 грн./т. 2 а.с.37-39/ 09 листопада 2018 року справа повернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. /т. 2 а.с. 34/ Ухвалою судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13 листопада 2018 року [PERSON] прийнято в своє провадження, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. /т. 2 а.с. 52/ 22 лютого 2019 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Працевитого Г.О. надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначає, що 07 вересня 2007 року між Акціонерним банком «Металург» (правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 604000502847А. У пункті 1.1. вказаного кредитного договору зазначено, що Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі - придбання житла (оплата за укладеним із ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат») договором будівництва у сумі 31601,00 дол. США, на строк 240 місяців по 07.09.2027 р. включно, шляхом зарахування коштів на рахунок Позичальника, відкритий в Банку № 2620604000502848, зі сплатою відсотків за користування кредитною ставкою 14,5 % річних. Згідно п. 1.3. кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим договором є порука ВАТ «ЗДБК», що укладається між останнім та Банком і діє до моменту укладення договору іпотеки порука [PERSON] , що укладається між останньою та Банком застава нерухомості, що належить Позичальнику згідно договору будівництва №560 від 06.09.2007 року. Договір іпотеки повинен бути укладений на умовах та у термін, вказаний у п. 2.1.2. та 2.1.3 договору будівництва № 560 від 06.09.2007 року 16 травня 2008 року між [PERSON] та АБ «Металург» був укладений іпотечний договір № 9040005028403. Предметом іпотеки, згідно іпотечного договору є однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , вартістю 166500,00 грн. Відповідач зазначає, що банком не було виконано умови кредитного договору щодо видачі Позичальнику суми кредиту в розмірі 31 601,00 дол. США. Щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог - видачі кредитних коштів в іноземній валюті (дол. США).В уточненій позовній заяві за вих. № 10/3122 від 07.09.2018 р. Позивачем зазначається про видачу Відповідачу-1 кредиту в розмірі 31601 дол.США, що не відповідає дійсності та спростовується наступним. В порушення пункту 1.1. Кредитного договору, в день укладення кредитного договору банком було видано грошові кошти не в сумі 31601,00 дол.США, а в сумі 154 845,00 грн., тобто в валюті відмінній від валюти, зазначеної в кредитному договорі. Зазначене підтверджується: графіком погашення кредиту (Додаток 1), в якому зазначена сума виданих коштів розмірі 154 845,00 гривень та який містить суми щомісячних платежів по кредиту визначені у гривні. В додатку № 1 «Абсолютне значення подорожчання кредиту, грн.» зазначається абсолютне значення кредиту в сумі 319 749,34 грн., що також свідчить про фактичну видачу кредиту в гривні. Квитанцією № CFL/157456 від 07.09.2007 р. про видачу коштів в сумі 154 845,00 гривеньз призначенням платежу «надходження на рахунок [NUMBER] . Меморіальним ордером № CFL/157163/4 від 07.09.2007 р. на суму 154 84500, гривень, де зазначено: Платник [PERSON] ІПН [NUMBER] , Одержувач - ВАТ «ЗДБК, Призначення платежу: «Безготівкова оплата за 1-кімн. кв. зг. Дог. №560 від 06.09.2007 р. Отже, в дійсності, в порушення умов договору, Відповідачу-1 було видано грошові кошти в сумі 154 845,00 грн., а не в розмірі 31601,00 дол. США, що підтверджується як вищезазначеними доказами, так і фактом того, що грошові кошти Позивач отримував для купівлі квартири у юридичної особи - ВАТ "Запорізький домобудівний комбінат", яка могла приймати платежі виключно в національній валюті. Таким чином, грошових коштів в доларах США Відповідач-1 за кредитним договором у Позивача не отримував, рахунок в банку для отримання Кредиту в іноземній валюті не відкривав. Відтак, позовні вимоги Банку про стягнення з Відповідачів заборгованості є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачу необхідні були грошові кошти в гривні для розрахунку із ВАТ «ЗДБК» за придбану квартиру, згідно договору будівництва № 560 від 06.09.2007 p., валюта якого -є гривня. Відсутність належних доказів того, що Позичальнику за кредитним договором було видано кошти саме в доларах США, свідчить про безпідставність розрахунку заборгованості за кредитом та позовних вимог взагалі. В позовній заяві банк посилається на ту обставину, що видача кредиту відбувалася вдоларах США на рахунок позичальника № [NUMBER] (п. 1.1 Кредитного договору): Зазначена обставина не підтвердження жодним належним і допустимим доказом, з огляду на наступне: Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відкриття та обслуговування рахунків регулюється Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Постанова Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492. Пунктом 1.5 Інструкції зазначається, що умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Таким чином, для видачі кредиту шляхом направлення грошових коштів на рахунок позичальника, між Позичальником та Банком повинен був бути підписаний договір банківського рахунку, який не додано Позивачем до матеріалів справи, у зв`язку з відсутністю останнього З огляду на вищевикладене, розрахунок та вимоги Банку до Відповідачів простягнення заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті - доларах США, єбезпідставними, оскільки в дійсності Кредитні кошти Відповідач-1 отримував в гривні. На підставі зазначеного, просить відмовити у задоволенні позову ПАТ "МетаБанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40363,85 дол. США та 62386,48 грн. пені - повністю. /т. 2 а.с.89-91/ Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року провадження по справі зупинено. /т. 2 а.с.106/ 06 березня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Обґрунтовує наступним, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором № № 604000502847А та надав Позичальнику кредит у розмірі 31 601,00 дол. США відповідно до п. 1.1 Кредитного договору №604000502847А від 07.09.2007 року в якому визначено, що Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування коштів на рахунок Позичальника, відкритий в Банку №2620604000502848. Саме тому кредит було надано Банком шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача -1 № [NUMBER] . Відповідно до ст.1 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Згідно з п.п.2.2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями) операції в іноземній валюті відображаються у звітності у валюті України з перерахуванням її за офіціальним курсом, встановленим НБУ на дату здійснення операції або складання звітності. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1,2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених НБУ відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою правління НБУ від 18 червня 2003 року №254 - далі Положення 254, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4 Положенням №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Відповідно до п.5.6 Положення №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, саме із надходженням грошових коштів на рахунок Відповідача-1зобов`язання Позивача за кредитним договором щодо видачі кредиту є виконаним. Не заслуговують на увагу і доводи Відповідача - 1 з приводу відсутності договору про відкриття банківського рахунку, оскільки такі рахунки відкривалися Позивачем за заявами відповідача - 1 як в національній валюті так і в іноземній валюті (п.1.1, п.1.2 кредитного договору). Причому, другі примірники договорів про відкриття рахунків маються у Відповідача-1, тому [PERSON] надає суду завідомо неправдиву інформацію. Після зарахування Банком кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , [PERSON] були здійснені операції щодо зняття готівкових коштів, валюто-обмінна операція валютних коштів та перерахування коштів за квартиру, що визнається Відповідачем - 1 та підтверджується наданими ним квитанціями до відзиву . Позивач надав Відповідачу -1 всі документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, зокрема, у додатку №1 та у додатку №1 (продовження) Ваш розрахунок платежів по кредиту. Вказані документи маються у відповідача-1. У п. 8 кредитного договору [PERSON] підтвердив, що до підписання його договору він письмово ознайомлений з усіма умовами кредитування, про що свідчить його підпис. Наведені у відзиві доводи Відповідача-1 не спростовують вимог Позивача. /т. 2 а.с.109-112/ Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23 березня 2021 року провадження по справі поновлено та призначено до підготовчого судового засідання. /т. 2 а.с.156/ Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. /т. 2 а.с.205/ У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи наведенні в їх обґрунтування підтримав та просив задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - адвокат Працевитий Г.О. не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В попередніх судових засіданнях надав пояснення, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, підтримують доводи зазначені у відзиві на позовну заяву. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи надано не було. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про проведення розгляд справи без їх участі. Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року Акціонерний Банк «Металург», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Метабанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі - придбання нерухомого майна у сумі 31 601 доларів США, на строк 240 місяців по 07.09.2027 року включно, шляхом зарахування коштів на рахунок позивальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом ставкою 14,5% річних Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок Відповідача-1, що підтверджується меморіальним валютним ордером № CFL/157161 від 07.09.2007 року. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору, Відповідач 1 взяв на себе зобов`язання здійснювати погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на картрахунок № [NUMBER] суми 405,00 дол.США щомісячно в період з 1 по 7 число кожного місяця. Додатковою угодою № 1 від 03.12.2007 року до Кредитного договору в договір були внесені зміни, згідно яких Позичальник зобов`язався здійснювати погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредиту шляхом внесення на зазначений вище картрахунок суми 405,00 дол.США щомісячно з 1 по 25 число кожного місяця. В якості забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору, 07.09.2007 року між AT "МетаБанк" та [PERSON] (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № 9040005028402. Відповідно до п. 1 зазначеного договору поруки, поручитель у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, зобов`язався погасити борг Позичальника, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Згідно п. 4 Договору поруки, поручитель зобов`язаний самостійно слідкувати за виконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором. Відповідно до Статуту ПАТ «МетаБанк», зареєстрованого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради 14.08.2009 року ПАТ «МетаБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк», створеного в результаті реорганізації Акціонерного банку «Металург». Відповідно до Статуту АТ «МетаБанк», затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «МетаБанк» від 29.10.2018 року, акціонерне товариство «МетаБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «МетаБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом із тим, згідно із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначено про те, що правовий висновок щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики після спливу строку кредитування викладено у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Зокрема, зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18, від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18, 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному випадку позивач, пред`явивши саме 03 березня 2018 року відповідачам вимогу-повідомлення про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 07 вересня 2007 року, скористався своїм правом на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, підстави для нарахування після 03 березня 2018 року процентів та пені у розмірах, передбачених умовами кредитного договору - відсутні. Заперечення відповідача, що надання кредиту, шляхом зарахування коштів в національній валюті, надані представником у поясненнях судом відхиляються з наступних підстав. Відповідно до меморіального ордеру №CFL/157161 від 07 вересня 2007 року кредит було надано шляхом перерахування коштів в розмірі 30 601 доларів США на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Також, дана обставина була встановлена рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня 2021 року та постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Акціонерне товариство «МетаБанк» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 16 891 гривень 98 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по справі. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Акціонерного товариства «МетаБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved