Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

06.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що 08 вересня 1997 року в селі Лозова Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, в тому числі і право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ВН № 0290369, виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 07 жовтня 1997 року. При оформленні спадщини зясувалось, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) по батькові спадкодавця зазначено "Євтихович", в той час як згідно паспорта його прізвище, ім'я, по батькові було [PERSON]. Вказана помилка була допущена при видачі Шаргородською районною державною адміністрацією сертифікату на право власності на земельну частку (пай) і виправити її неможливо, тому вона вимушена звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0290369, виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 07 жовтня 1997 року на імя "Корпалюка Миколи Євтиховича ". У судовому засіданні [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від виконуючого обов'язки сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що 07 жовтня 1997 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0290369. При цьому в даному сертифікаті прізвище, ім'я, по батькові члена КСП "Прогрес", якому він виданий зазначено "Корпалюк Микола Євтихович", а не " Корпалюк Микола Євстахійович". Вказана помилка у правовстановлюючому документі є перешкодою для оформлення [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 08 вересня 1997 року (а.с.10,13). Факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві [PERSON] підтверджений витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] № 00016811487 від 29.06.2016 року (а.с.27); свідоцтвом про смерть [PERSON], серії 1 АМ № 12747, виданим Лозівською сільською радою Шаргородського Вінницької області 08.09.1997 року (а.с.10); довідкою Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 352 від 29.01.2016 року (а.с.11), свідоцтвом про народження [PERSON] серії УІІ УР № 0165316, виданим 08.10.1965 року, випискою з погосподарської книги № 7 Лозівської сільської ради по особовому рахунку № 310, із якої вбачається, що членом колгоспного двору по вулиці Леніна, 68 в с. Лозова Шаргородського району Вінницької області був [PERSON], який помер 08.09.1997 року (а.с. 14;15;26). У всіх зазначених документах по батькові спадкодавця зазначено "Євстахійович". На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилався на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON] та Пав лишену В.В., які суду пояснили, що добре знайомі з [PERSON], і їм достеменно відомо, що прізвище ім'я по батькові її батька було [PERSON]. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що покази свідків відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] 23.02.2016 року винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через помилку у правовстановлюючому документі (а.с.18). Згідно повідомлення голови Шаргородської РДА Вінницької області № 01.1 24/888 від 25.02.2016 року у внесенні виправлень та змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] відмовлено у звязку зі смертю спадкодавця (а.с.16). Таким чином, факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифіката на земельну частку (пай) підтверджений вище зазначеними доказами, дослідженими і перевіреними судом і має для [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 08.09.1997 року і іншого порядку його встановлення не має. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved