Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

24 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовною заявою до [PERSON], в якій просить, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнати спадковим майном , залишеним після смерті [PERSON], померлої [INFO], в розмірі , еквівалентному 17000 доларів США. , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 17000 доларів США , що згідно курсу валют становить 376510,90 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає , що [INFO] померла його сестра [PERSON], після смерті якої він є спадкоємцем за заповітом від 09.09.2010р.. Після смерті [PERSON] , на думку позивача , залишилося спадкове майно , яке складається з 17000 долірав США , яке він прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. За життя, в 2013 році [PERSON] зверталась до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та договору дарування цієї квартири частково недійсними та визнання за нею права власності на 85/100 часток зазначеної квартири. Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2013 р. , залишеним без змін Апеляційним судом Сумської області, [PERSON] відмовлено в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. В своєму позові [PERSON] зазначала, що відповідач [PERSON] за її дорученням була присутня при продажу 24.05.2012р. позивачем квартири [ADDRESS] , та отримала від позивача - [PERSON] грошові кошти, належні їй, тобто [PERSON], в розмірі еквівалентному 17 тисяч доларів США. Під час укладання зазначеного договору [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні і не була присутня при укладанні договору купівлі - продажу квартири. Зазначені кошти [PERSON] повинна була передати [PERSON], за які остання мала придбати для себе квартиру. Замість цього, відповідач [PERSON] на наступний день, а саме 25.04.12 р. за гроші, належні [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS] на своє ім»я і після виникнення судового спору за цю квартиру, уклала договір дарування цієї квартири на ім»я свого сина [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечувала факт отримання від позивача грошей, а [PERSON] при слуханні справи за її позовом не змогла надати допустимих доказів для підтвердження вище наведених обставин. Позивач, [PERSON], в свою чергу, визнавав за [PERSON] право на отримання 1/2 частки грошових коштів від продажу квартири, так як його сестра [PERSON] вносила 1/2 частку вартості квартири [ADDRESS], яка за її згодою була придбана на ім»я позивача та в якій вони проживали разом. [PERSON], не погодившись із тим, що [PERSON] привласнила належні їй гроші, попросила [PERSON], звернутись до Сумського міськвідділу міліції із заявою про вчинення відносно неї злочину, і дана заява була внесена 06.03.2014 р. до ЄРДР за № 12014200440001050 за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 190 КК України. При проведенні досудового розслідування ,допитана в якості свідка [PERSON], визнала факт отримання нею від позивача грошових коштів в розмірі 17 тис. доларів США під час продажу квартири 24.05.2012 р.. Постановою СО СВ Сумського MB УМВС України в Сумській області від 23.01. 2015 p. кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито за відсутністю в її діях кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] доводи і вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав , зазначених в позові та пояснив , що його рідна сестра [PERSON] за життя являлась інвалідом і проживала одна в належній їй однокімнатній квартирі , розташованій за адресою : [ADDRESS]. За станом здоров"я сестра потребувала стороннього догляду , у зв"язку з чим позивач да [PERSON] домовились , що позивач буде здійснювати догляд за [PERSON]. З цією метою в 2011 році [PERSON]продала належну їй квартиру №6 , отримавши від продажу квартири 24500 доларів США , які передала позивачу. В свою чергу позивач [PERSON] отримав в кредит в банківській установі гроші і 20.06.2011 році придбав за 36000 доларів США двокімнатну квартиру [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу квартири , зі згоди [PERSON], на своє ім"я.. В квартирі № 44 позивач разом з сестрою проживали рік . В 2012 році у [PERSON] трапилося гінекологічне захворювання , у зв"язку з чим позивач не міг здійснювати належний догляд за нею. Таку допомогу запропонувала відповідач по справі - [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON]. [PERSON] запропонувала позивачу продати двокімнату квартиру№ 44, а гроші , отримані від продажу квартири, поділити між [PERSON] і [PERSON], на що позивач погодився. 24.05.2012р. [PERSON] продав квартиру №44, частину коштів , отриманих від продажу квартири залишив собі , а решту в сумі 17000 доларів США він передав відповідачу [PERSON]для передачі їх [PERSON] з метою придбання тій квартири. На час укладання договору купівлі-продажу квартири [PERSON] перебувала на лікуванні в лікарні і за станом здоров"я не взмосі була прийти до нотаріальної контори і отримати гроші від [PERSON]. Однак , [PERSON] грошові кошти в сумі 17000 доларів США не передала [PERSON], а на наступний день , тобто 25.05.2012 року придбала на своєім"я квартиру [ADDRESS]. Про те , що [PERSON] придбала квартиру №149 йому стало відомо зі слів [PERSON]. На пачатку червня 2012 року після виписки з лікарні [PERSON] , [PERSON] перевезла її за місцем свого проживання , де [PERSON] прожила понад 1,5 тижня. [PERSON] не здійснювала належного догляду за сестрою , у зв"язку з чим позивач вимушений був забрати сестру [PERSON] до свого місця проживання за адресою : [ADDRESS] , де і проживала врна до смерті , тобто до [INFO]. За життя [PERSON] зверталась до суду про визнання договору купівлі-продажу квартири № 149 не дійсним , однак їй було відмоведено. Також , вона зверталась до правоохороних органів із заявою про порушення кримінального провадження відносно [PERSON], оскільки та незаконно заволоділа її грошима , однак їй також було відмовлено. Під час допиту слідчим [PERSON]. визнала той факт ,що вона взяла належні [PERSON] грошові кошти в сумі 17000 доларів США. Сама [PERSON] також слідчому повідомляла ,що [PERSON] заволоділа її грошима. Позивач вважає , що відповідач безпідставно заволоділа грошима в сумі 17000 доларів США , належними [PERSON], тому просить визнати дані гроші спадковим майном і стягнути їх з відповідачана свою користь. Представник позивача [PERSON]-[PERSON] , в судовому засіданні, також,доводи і вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі з підстав , зазначених в позові та пояснила, що [PERSON] доручала [PERSON] передати [PERSON] грошові кошти від продажу квартири №147 , що і було зроблено [PERSON]. Про те , що [PERSON] отримала грошові кошти в зазначеному розмірі від [PERSON] , сама [PERSON] підтвердила слідчому при дачі поясненнь в якості свідків. Рішенням суду [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу квартири № 147 , оскільки вона не була стороною по справі. Зазначені факти вказують на те , що [PERSON] за життя не були отриманні від [PERSON] належні гроші в сумі 17000 доларів США. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов не визнав та пояснив, що у відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач не довів в установленому порядку, що [PERSON] за життя мала у своїй власності грошові кошти, про які йде мова у позові, та що після її смерті зазначене майно входило до складу спадщини.Так, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.08.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.12.2013 року,встановлені обставини укладення договорів купівлі продажу нерухомого майна, на які позивач посилається у своєму позові, тобто від 24.05.2011 року та від 20.06.2011 року.У зазначених судових рішеннях чітко зазначено дані про те, хто виступав продавцем, хто покупцем нерухомого майна, за яку ціну і у якій валюті таке майно було продане.Крім цього, у зазначених договорах купівлі-продажу було зазначено про усвідомлення сторін правочинів про наслідки недотримання вимог законодавства щодо їх укладення, в т.ч., щодо наміру приховати дійсну вартість майна, валюту, сторін угод тощо.Як вбачається із укладених договорів купівлі продажу від 24,05.2011 року та від 20.06.2011 року, валютою зазначених договорів була гривня у зазначених сумах. Також вбачається, що під час укладення [PERSON] договору купівлі продажу від 24.05.2011 року, вона отримала за продаж належної їй квартири за адресою [ADDRESS] 60000,00 грн.З договору купівлі продажу від 20.06.2011 року вбачається, що двокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] була придбана у власність позивачу [PERSON], одноособово, за 105255,00 грн..Будь-яких відносних та допустимих доказів того, що зазначені правочини укладались на інших, крім вказаних у них, умовах та з іншими, ніж у них вказано, особами позивач не надав.Позивачем не доведено відносними та допустимими доказами того, що [PERSON] надала право виступати від її імені та в її інтересах при укладенні відповідних правочинів будь-яким іншим особам, в т.ч., [PERSON].У цій частині позивач також не доводив і не довів того, що він особисто, або [PERSON], зверталися до нотаріуса або до суду з відповідними позовними заявами щодо унесення змін до вказаних правочинів, в т.ч., щодо власника нерухомого майна, суми та валюти договору.Отже, позивач не довів, що грошові кошти [PERSON] за відчужену нею квартиру згідно договору купівлі продажу від 24.05.2011 року є спадковим майном та що саме ці кошти отримала відповідачка [PERSON], позивач не навів жодного доказу про отримання останньою зазначених коштів від [PERSON] за її життя або після її смерті. Посилення позивача на матеріали кримінального провадження єбезпідставним. Згідно практики Верховного Суду України та законодавства України, доручення на вчинення правочинів у письмовій нотаріальній формі, а також самі правочини щодо нерухомого майна вчиняються у письмовій нотаріальній формі, правочини щодо передання коштів - у письмовій формі. Посилання на свідків в питаннях доказування існування тих чи інших правочинів щодо передання грошей, а також на умови таких правочинів, недопустиме. Письмові пояснення свідків, в т.ч., в матеріалах кримінального провадження, не є письмовим доказом у розумінні вказаних вище норм. Крім цього, у Матеріалах про закриття кримінального провадження № 12014200440001050 відсутні відомості про те, що відповідачка [PERSON] отримала від [PERSON] або будь-яких інших осіб, в т.ч., від позивача, кошти, що їй належали. Натомість постанова про закриття кримінального провадження № 12014200440001050 від 23.12.2014 року містить дані про інші події за участі позивача і цю постанову він не оскаржив, погодився з нею та встановленими Представник третьої особи в судове засідання не з"явився , надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності треьої особи з урахуванням доказів , що є у справі. Заслухавши пояснення сторін , свідків , суд вважає , що позов є необгрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON], ріелтор агентства «Нерухомість для вас», пояснила, що 24.05.2012 року при продажі квартири, тобто після нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири,яка належала [PERSON], останній частину коштів віддав сестрі [PERSON], а частину -залишив собі. Претензій до агентства ні у кого не було. Свідок [PERSON], старший слідчий, в судовому засіданні пояснив, що допит [PERSON] відбувався за місцем мешкання у зв'язку зі станом її здоров'я останньої. При допиті були присутні [PERSON] та рідні сестри. Для допиту долучався спеціаліст з відеофіксацією. Під час допиту [PERSON] підтримувала свою заяву про порушення кримінального провадження відносно [PERSON], та пояснювала , що [PERSON] шляхом омани заволоділа грошима. Пояснення [PERSON] були добровільними. Судом встановлено: -згідно даним свідоцтва про смерть , [PERSON] померла [INFO]. ( а.с.8); -за життя вона заповіла все своє майно [PERSON] , згідно заповіту від 09.09.2010 року ( а.с.91); -згідно свідоцтва про право власності [PERSON] належала однокімнатна квартира, житловою площею 16,9 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9); -24.05.2011 р. [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири №6 згідно якого позивач продала вищезазначену квартиру за ціною 60000 грн. (а. с. 10); -з гідно договору купівлі-продажу від 20.06.2011 p. позивач [PERSON] придбав квартиру, житловою площею 30,5 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] за 105255 грн., яка згідно договору купівлі-продажу від 24.05.2012 p. позивачем була продана за ціною 218137 грн. (а. с. 11,12); -25.05.2012 р. був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на ім "я [PERSON] за ціною 140923 грн. (а. с. 13). -рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2013р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири № 147 від 25.05.2012р. та договору дарування квартири №147 від 09.07.2012 р. відмовлено , так як позивачем не було надано доказів на підтвердження сплати позивачем частини коштів на придбання спірної квартири № №147 ( а.с.93-94.); -постановою Сумського МВ від 23.12.2014 року кримінальне провадження , внесене до ЄРДР від 06.03.2014р. закрито у зв"язку з встановленням вістуності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення , передбаченого ст. 190 КК України. Постанова є чина. Згідно даним постанови , під час дачі пояснень [PERSON] пояснила , що після укладання угоди , [PERSON] отримав кошти в сумі 37000 доларів США , частину коштів в сумі 17000 доларів США він передав їй для [PERSON]. Отримані кошти вона передала останній . Як саме [PERSON] розпорядилася своїми грошима їй не відомо. Підставою для закриття кримінального провадження стало те , що наявність прямого умислу , а саме на заволодіння грошима [PERSON] в сумі 17000 доларів США шляхом обману чи зловживання довірою не підтверджена зібраними по кримінальному провадженню доказами , тому в діях [PERSON] встановлена відсутність складу кримінального правопорушення ( а.с. 15-16); Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ч.2 ЦКУкраїни часом відкриття спадщини єдень смерті особи або день , з якого вона оголошується померлою . Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З урахуванням вищенаведених норм матеріального права , суд вважає , що якщо за життя спадкодавець не набув права та обов"язки , то і спадкоємець також не набуває прав та обов"язків в порядку спадкування. Суд вважає , що позивачем та його представником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того , що [PERSON] на час смерті мала право на 17000 доларів США. Посилення позивача та його відповідача на те , що на час смерті [PERSON] мала право грошові кошти в зазначеному розмірі , спростовується постановою про закриття кримінального провадження 23.12.2014р. , якою встановлено , що в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення , пов"язаного з незаконним заволодінням грошових коштів в сумі 17000 доларів США., та рішенням суду від 12.08.2013 року , яким встановлено , що [PERSON] не надано доказів на підтвердження сплати частини коштів на придбання квартири. Посилення позивача на безпідставність отримання [PERSON] коштів в сумі 17000 грн. супростовується його поясненнями , даними в судовому засіданні ,де він пояснив , що саме він передав [PERSON] гроші в зазначеному розмірі , та зазначеною постановою про закриття кримінального провадження, в якій зазначено , що зі слів [PERSON] , грошові кошти в сумі 17000 доларів вона передала [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини , суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed