Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

01 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с.5-9). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с. 71). Відповідач - представник Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю Шуляченко І .О . (а.с. 69), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить розглянути справу без участі представника Лиманської міської ради, рішення ухвалити на розсуд суду, про що суду надала відповідну заяву (а.с.68). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, [INFO] в смт. Ямпіль Краснолиманського району Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2013 року Ямпільською селищною радою Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 48 (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частки житлового будинку загальною площею 48,2 кв.м., в тому числі житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору дарування, посвідченого секретарем Ямпільської селищної ради 25 березня 1974 року за реєстровим номером 16, зареєстрованого Слов"янським інвентарбюро 28 березня 1974 року за № 816 (а.с.17-18). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно наданої позивачем копії сівдоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 вересня 1959 року, актовий запис № 25 (а.с. 13), [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] , та згідно положень статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після її смерті. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довіки № 834 від 12 вересня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52). Згідно інформації, наданої 08 жовтня 2019 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семеновою І.М., спадкова справа щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до Лиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 70). Отже, [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка складалася 1/2 частки житлового будинку загальною площею 48,2 кв.м., в тому числі житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однак, за життя не оформив своїх спадкових прав та [INFO] помер, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2018 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного триторіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 239 (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається 1/2 частки зазначеного житлового будинку загальною площею 48,2 кв.м., в тому числі житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , та яку він після смерті дружини смерті фактично прийняв у спадщину, а також на 1/2 зазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого головою виконкому Ямпільської селищної ради Краснолиманського району 04 березня 1974 року та зареєстрованого в Слов"янському інвентарбюро 15 березня 1974 року за № 816. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № 273/02, виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації", станом на 15 вересня 2019 року становить 40698,00 гривень (а.с. 30-51). Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 червня 1960 року, актовий запис № 39, та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26 січня 1980 року, актовий запис №2 (а.с. 14), позивач [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Крім позивача, спадкоємцем першої черги також є її рідна сестра - [PERSON] , яка у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується інформацією, наданою 08 жовтня 2019 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семеновою І.М. (а.с. 70). [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 08 жовтня 2019 року, спадкова справа № 473/2018 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] , поданої 11 вересня 2018 року, та заяви про неприйняття спадщини від імені [PERSON] , поданої 15 вересня 2018 року; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався. (а.с. 70). 20 червня 2019 року [PERSON] звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] отримала у спадщину 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого головою виконкому Ямпільської селищної ради Краснолиманського району 04 березня 1974 року та зареєстрованого в Слов"янському інвентарбюро 15 березня 1974 року за № 816 (а.с. 19), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56587646, виданим 20 червня 2019 року (а.с. 20), та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171118983, сформованим 20 червня 2019 року (а.с. 21). Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 20 червня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на іншу 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на вказану 1/2 частку будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд на ім"я померлого [PERSON] ; зазначена 1/2 часта житлового будинку належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 54). Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на спірну 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутній, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися 1/2 часткою будинку, що входить до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірна 1/2 частка будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , правомірно належала батькові позивача - [PERSON] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved