Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач, який є батьком неповнолітніх дітей, добровільно матеріальної допомоги, якої дочки потребують з урахуванням віку, на їх утримання не надає, діти після припинення подружніх відносин та розірвання шлюбу фактично перебувають лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з відповідача, який має мінливий, нерегулярний дохід, аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн. на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, позивач дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 21.09.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Сарненського районного суду від 01.07.2014 року. Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивача встановлено, що подружжя припинили стосунки в 2012 році і протягом двох років проживають окремо, при цьому діти зареєстровані та постійно проживають з матір"ю в м.Сарни Рівненської області, що вбачається із довідки КП "Житлосервіс" від 03.09.2014 року. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття шляхом сплати аліментів. Судом із пояснень позивача з"ясовано, що неповнолітні дочки [PERSON] та [PERSON] є єдиними утриманцями у сторін, за станом здоров"я в медичному закладі перебуває на "Д" обліку [PERSON] з приводу хронічних захворювань, витрати на дітей шкільного віку складають приблизно 2000 грн. в місяць, дані кошти мати отримує у виді доходу від підприємницької діяльності, який складає приблизно 2000-2500 грн. на місяць, інших доходів не має, відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, працює на тимчасових роботах, в зв"язку з чим прибутки є нерегулярними та мінливими. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно має нерегулярний, мінливий дохід, що є підставою для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, при цьому суд враховує такі обставини як шкільний вік дітей, зокрема дочка [PERSON] навчається в 11 класі і потребує підготовки до вступу до вузу, майновий стан позивача і відповідача, та вважає за доцільне визначити розмір аліментів в сумі по 1000 грн.на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, так як позовні вимоги є законними, оскільки права матері і дітей підлягають судовому захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з батька.

Outcome: partial