Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду із вищевказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 50% але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред"явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, з підстав викладених у позові. Просить позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні озовні вимоги визнав частково, зазначив, що погодужується сплачувати аліменти в розмірі 1\\3 частини від його заробітку, оскільки він офіційно працює, крім того допомагає матері, яка є інвалідом 3 групи та постійно проходить курс лікування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 08 липня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 771, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 068968. Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №180126, актовий запис №3265, свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №202460, актовий запис №306 підтверджується, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Суд також враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, що стверджується довідкою про доходи від 24.01.2017 року №2, виданою Управлінням у справах сім"ї, молоді та спорту виконавчого комітету Рівненської міської ради, згідно якої [PERSON] працює в Управлінні у справах сім"ї, молоді та спорту виконавчого комітету Рівненської міської ради за посадою тренер-викладач. Загальна сума доходу за період січень 2017 року становить - 5823,99 грн. Статтею 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитну не може бути меншим, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів частково, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial