Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що з 1972 року по 18 жовтня 2013 року працював у вугільній промисловості. 18 жовтня 2013 року його було звільнено з роботи з ПСП «Шахтоуправління «Добропільське» за станом здоров»я на підставі ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення став акт розслідування професійного захворювання №29 від 14 листопада 2013 року відповідно до якого йому встановлена (хронічна двостороння сенсоневральна туговухість з легким ступенем зниження слуху (2 ступеня). Висновком МСЕК від 10 грудня 2013 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності безстроково. У зв'язку з цим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. Позивач вважає, що ушкодженням здоров"я йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він втратив 15 % професійної працездатності безстроково, довгий час знаходився на лікуванні і на теперішній час не по своїй волі змушений часто звертатися за медичною допомогою, проходити курси лікування, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, глухота заважає йому повноцінно жити та спілкуватися, змушений був звільнитися з роботи і все це порушило його нормальний спосіб життя. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність за участю свого представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просить його задовольнити. Представник відповідача Радіола Н.О., що діє на підставі доручення позов не визнала. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно висновку МСЕК від 10 грудня 2013 року позивачу встановлено 15 % втрати професійної працездатності безстроково (а.с.8). У зв'язку з чим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. У силу ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду так як він втратив 15 % професійної працездатності безстроково і його здоров»є ніколи не відновиться. Задовольняючи позов частково суд виходить з пояснень сторін та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року, обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Безумовно позивачу були завдані фізичні та моральні страждання які полягають в тому, що він втратив 15 % професійної працездатності безстроково, довгий час знаходився на лікуванні і на теперішній час не по своїй волі змушений часто звертатися за медичною допомогою, проходити курси лікування, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, глухота заважає йому повноцінно жити та спілкуватися, змушений був звільнитися з роботи і все це порушило його нормальний спосіб життя. Але розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, так як позивач не надав суду доказів та не зміг пояснити з яких міркувань виходив встановлюючи її розмір. Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 гривень. Суд вважає, що відповідачем не були створені для позивача нормальні та безпечні умови праці які передбачені КЗпП України та Законом України «Про охорону праці». Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі ст.ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: partial