Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

20 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" (банк) та [PERSON] було укладено Договір банківського рахунку № 235801 (далі - Договір), відповідно до якого на умовах та в порядку, що визначені цим договором, банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті та/або іноземній валюті та здійснює його обслуговування згідно умов цього Договору, вимог Банку та чинного законодавства України. Банк відкриває рахунок клієнту на підставі поданої ним заяви встановленої форми про відкриття рахунку та інших документів відповідно до вимог законодавства (п. 2.1 Договору). Пунктом 7.5 Договору передбачено, що у разі наявності підстав, передбачених договором або законодавством, банк має право розірвати договір, про що клієнту надсилається поштою відповідне письмове повідомлення за адресою, вказаною клієнтом у цьому договорі. Клієнт повинен відповісти на відповідний лист банку протягом 30 календарних днів з дати відправлення такого листа. У випадку неотримання Банком відповіді від клієнта протягом строку, зазначеного в даному пункту Договору, вважається, що клієнт погоджується із розірванням Договору і доручає банку закрити всі рахунки клієнта, які відкриті ним за цим Договором, при цьому всі наявні залишки коштів за ними перераховуються на відповідний внутрішньобанківський рахунок і можуть бути отримані клієнтом за його першою вимогою з урахуванням вимог чинного законодавства України. Таким чином, пунктом 7.5 Договору встановлено загальний порядок розірвання Договору за наявності підстав, передбачених договором або законодавством. Згідно з п. 8.1 Договору, його дія припиняється у випадках, визначених цим Договором, та/або чинним законодавством України. Згідно Додатку № 1 до Договору банківського рахунку № 235801 від 20.12.2007 року банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у національній валюті та поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США. 08.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «ALL INCLUSIVE DE LU»: № [NUMBER] (у національній валюті України); № [NUMBER] (у доларах США); № [NUMBER] (у Євро) та накопичувальні рахунки № [NUMBER] (у національній валюті України); № [NUMBER] ( у доларах США); № [NUMBER] (у Євро). 07.02.2018 року [PERSON] звернувся до відділення ПАТ «Укрсиббанк» № 836 з метою зняття коштів з вищеперелічених рахунків, проте зняти кошти йому не вдалось. 07.02.2018 [PERSON] звернувся до ПАТ «Укрсиббанк» з заявою, в якій просив розблокувати його рахунки та повідомити його про це. Також просив повідомити про причини та підстави блокування його рахунків. Листом від 05.03.2018 року № 82-11/27-44 ПАТ «Укрсиббанк» повідомив, що згідно з розробленим відповідачем критеріями ризику, що закріплені у внутрішніх правилах та процедурах та ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового нищення» прийнято рішення про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику, у зв`язку з чим банк повідомив про намір закрити рахунки позивача № [NUMBER] UAN, [NUMBER] USD, [NUMBER] EUR, [NUMBER] UAN, [NUMBER] USD, [NUMBER] , що відкрито за Договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи № [NUMBER] від 08.01.2013 року; розірвати Договір та інші діючи договори (окрім вкладних договорів), що укладені між позивачем та відповідачем. Зазначені договори вражаються розірваними, а рахунок (рахунки) закриваються не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня направлення цього листа. Повідомлено, що наявні залишки грошових коштів за рахунками відкритими за Договором будуть перераховані на внутрішньобанковий рахунок. Ви можете отримати їх за першої вимогою з урахуванням положень чинного законодавства. Рахунки, на яких розміщені строкові депозити, за наявності, будуть закрити, а вкладні договори вважаються розірваними після закінчення поточного строку розміщення вкладу. Наполягаючи на позовних вимогах позивач зазначає, що одностороння відмова банку від зобов`язання за договором є незаконною з тих підстав, що відповідач у листі не послався на жодний пункт або частину ст.10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", як на підставу для встановлення неприйнятно високого ризику позивачу і блокування та закриття рахунків. Приписами статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" на банки покладено обов`язок проводити ідентифікацію та верифікацію клієнтів відповідно до вимог законодавства України. При цьому частиною 6 цієї статті банку надано право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати управління ризиками з урахуванням результатів ідентифікації, верифікації та вивчення клієнта, послуг, що надаються клієнту, аналізу операцій, проведених ним, та їх відповідності фінансовому стану і змісту діяльності клієнта. Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", оцінювання ризиків клієнтів суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснюється за відповідними критеріями, зокрема за типом клієнта, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, і видом товарів, послуг, які клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків. Судом встановлено, що відповідно до приписів наведених норм 17.01.2018 року Комітетом затвердження клієнтів АТ "УкрСиббанк" було розглянуто питання про продовження бізнес-відносин з позивачем, за результатами якої прийнято рішення про відмову у пролонгації клієнту послуг, прийнято рішення про недоцільність продовження ділових відносин з клієнтом з подальшим присвоєнням клієнту неприйнятно високого рівня ризику з підстав: 1) виявлено факт того, що клієнт був бізнес-партнером колишнього Міністра екології та природних ресурсів України - [PERSON] , щодо якого Генеральною прокуратурою в минулі роки проводились резонансні розслідування у зв`язку з його незаконним збагаченням; 2) виявлена інформація що клієнт з 2011 року займав посаду першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками, а у 2014 році в рамках реалізації Закону України «Про очищення влади» був люстрований. Зазначене рішення викладене у Протоколі б/н від 17.01.2018 (а.с. 108, т. 1). Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" було направлено [PERSON] лист від 05.03.2018 № 82-11/27-44, відповідно до якого позивача повідомлено, що згідно з розробленими у Банку критеріями ризику, що закріплені у внутрішніх правилах та процедурах та ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", Банк прийняв рішення про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику та повідомив про те, що Банк має намір закрити рахунок (рахунки), розірвати Договір, що укладений між позивачем та Банком. Позивача повідомлено, що зазначений договір вважається розірваним, а рахунки закриваються не пізніше 60 календарних днів з дня направлення листа. При цьому, у наведеному листі зазначено, що Банк залишає за собою право продовжити обслуговування зазначеного (зазначених) рахунку (рахунків), а також надання послуг за зазначеними договорами. Позивач припускає, що можливо такі дії відповідача по відмові у наданні йому фінансових послуг пов`язані з тим, що він працював першим заступником Голови Державної служби України з контролю за наркотиками з 21.12.20111 року по 16.0.2014 року. 16.10.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 981-р про звільнення позивача з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року № 826/17778/14 у справі за позовом [PERSON] до Кабінету Міністрів України, третя особа: Державна служба України з контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування розпорядження, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №981-р про звільнення [PERSON] з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. Скасовано наказ Державної служби України з контролю за наркотиками від 07.11.2014 про звільнення [PERSON] з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. Поновлено [PERSON] на посаді першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками з 07.11.2014. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року в частині задоволення позовних вимог скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України №981-р від 16 жовтня 2014 року про звільнення [PERSON] з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками; зобов`язання Кабінет Міністрів України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до [PERSON] заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" - скасувати, та залишити в силі щодо цієї частини позовних вимог постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року, змінивши її мотивувальну частину та виклавши її у редакції цієї постанови Верховного Суду. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року в іншій частині позовних вимог, а також ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року - скасувати і направити адміністративну справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу (до яких, зокрема, відносяться банки) має право відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Наказом Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2016 "Про затвердження Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" (далі - наказ Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2016) затверджено Критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, відповідно до пункту 3 Розділу 1 яких встановлено, що суб`єкти первинного фінансового моніторингу (до яких зокрема відносяться банки) розробляють власні критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення з урахуванням цих Критеріїв, вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта, та особливостей діяльності суб`єкта. Відповідно до п. 17 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 26.06.2015 № 417, банк зобов`язаний розробити та затвердити такі окремі внутрішні документи з питань фінансового моніторингу, що мають оновлюватися з урахуванням змін до законодавства України та подій, що можуть вплинути на ризики легалізації кримінальних доходів / фінансування тероризму, зокрема, Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу. Згідно з п. 24 наведеного Положення, Програма управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу має включати порядок класифікації клієнтів та критерії (показники) для визначення рівня ризику клієнтів з урахуванням характеру здійснюваних фінансових операцій та їх регулярності (у тому числі для встановлення неприйнятно високого рівня ризику). На виконання наведеного Положення про здійснення банками фінансового моніторингу та наказу Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2016, Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" наказом №П-СОМРL-2016-42 від 28.09.2016 затверджено Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу (далі - Програма), яка розроблена з урахуванням вимог законодавства України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, нормативно-правових актів Національного банку України, Міністерства фінансів України, прийнятих для виконання та відповідно до цих законів, рекомендацій Групи з розробки фінансових заходів боротьби з відмиванням грошей (FATF), Базельського комітету банківського нагляду, стандартів Групи BNP PARIBAS і внутрішніх нормативних документів АТ "УкрСиббанк" (п. 1.1 розділу 1 Програми). Відповідно до пункту 4.5 розділу 2 Програми, з метою оцінки ризику фізичних, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, фінансових установ - потенційних клієнтів Банку, аналізу їх діяльності, а також прийняття рішень з дозволу / заборони встановлення чи продовження ділових відносин з ними, в Банку діє КЗК (Комітет затвердження клієнтів). Відповідно до пункту 4.9 розділу 2 Програми неприйнятно високий ризик встановлюється клієнту, зокрема, при наявності обґрунтованих підстав вважати, що діяльність даного клієнта несе ризик легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму та/або загрожує репутації банку за рішенням Комітету затвердження клієнтів. Наказом ПАТ "УкрСиббанк" №П-СОМРL-2017-19 від 20.02.2017 затверджено Положення про Комітет затвердження клієнтів АТ "УкрСиббанк" (далі - Положення про КЗК), яке розроблено відповідно до чинного законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України, стандартів BNP PARIBAS Group і внутрішніх документів АТ УкрСиббанк", заснованих на принципах боротьби з корупцією, запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Таким чином, прийняття КЗК рішення щодо наявності обґрунтованих підстав вважати, що діяльність даного клієнта несе ризик легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму та/або загрожує репутації банку, є критерієм для присвоєння клієнту неприйнятно високого рівня ризику. Згідно з п. 19 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 26.06.2015 № 417, внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом. Зазначені внутрішні документи Банку з питань фінансового моніторингу - Програма управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, Положення про КЗК, - є документами з обмеженим доступом (місять відмітку "Конфеденційно"). Тобто, Банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку - критеріями ризику, з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що Банк припинив договірні відносини з позивачем, надіславши лист від 05.03.2018 № 82-11/27-44, тобто шляхом одностороннього розірвання Договору, що укладені між сторонами, здійснюючи свої функції суб`єкта первинного фінансового моніторингу, покладені на нього в силу приписів ст.ст. 10, 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність", як спеціальних законів, що прямо надають Банку право відмовитись в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, у тому числі шляхом розірвання договорів. Вказані дії Банку не суперечать умовам пункту 7.5 Договору, а положеннями цього Договору та вимогами Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" не визначено умови щодо повідомлення клієнта про невідповідність його діяльності вимогам закону. Крім того, як встановлено судом, внутрішні документи Банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом, а отже, Банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку критеріями ризику з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. В порушення вимог статті 76 ЦПК України, позивач не довів суду та не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження підстав визнання недійсною односторонньої відмови ПАТ "УкрСиббанк" від Договору і спонукання відповідача до виконання зобов`язань за вказаним договором. Суд відхиляє аргументи позивача про незаконність прийнятого Банком рішення щодо встановлення клієнту (позивачу) неприйнятно високого ризику без посилання на відповідні критерії такого ризику, так як в чинному законодавстві відсутній вичерпний перелік критеріїв ризику, а відповідно до пункту 3 розділу 1 наказу Міністерства фінансів України № 584 від 08.07.2016 суб`єкти первинного фінансового моніторингу розробляють власні критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення з урахуванням цих Критеріїв, вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта, та особливостей діяльності суб`єкта. При цьому суд відзначає, що чинним законодавством з питань фінансового моніторингу не передбачено обов`язок суб`єкта первинного фінансового моніторингу повідомляти клієнта про конкретні причини прийняття рішення про відмову від підтримання ділових відносин. Проаналізувавши дії відповідача та наведені норми права, суд дійшов висновку, що відповідачем листом від 05.03.2018 № 82-11/27-44 вчинено в односторонньому порядку правочин, із змісту якого випливає юридичний наслідок цивільно-правового характеру - розірвання договірних правовідносин достроково, що тягне за собою припинення відповідних прав та обов`язків сторін. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банку надано право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу (до яких, зокрема, відносяться банки) має право відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України № 1702-VII оцінювання ризиків клієнтів суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснюється за відповідними критеріями, зокрема за типом клієнта, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, і видом товарів, послуг, які клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків. Таким чином, приписи статей 10, 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність", як спеціальних законів, прямо наділяють Банк правом відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів. Норми зазначених законів не обмежують право Банку на односторонню відмову від договору з клієнтом в разі настання визначених ними обставин. Частиною 7 статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено право банку витребувати інформацію, яка стосується ідентифікації клієнта (в тому числі керівників клієнта - юридичної особи, представника клієнта), вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, здійснення поглибленої перевірки клієнта, в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб, а також здійснювати заходи щодо збору такої інформації з інших джерел. Відповідно до пункту 60 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 26.06.2015 №417 (далі - Положення), Банк стосовно клієнтів високого ризику/неприйнятно високого ризику з метою зменшення виявлених ризиків зобов`язаний: 1) здійснювати поглиблену перевірку клієнта / представника клієнта (у тому числі щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) клієнта); 2) уточнювати інформацію в строки, визначені в пункті 62 цього розділу; 3) уживати інших заходів відповідно до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку і Програми управління комплаєнс-ризиком. Відповідно до пункту 7.1 Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, затвердженої наказом АТ "УкрСиббанк" №П-СОМРL-2016-42 від 28.09.2016, прийняття рішення щодо відмови від установлення/підтримання ділових відносин є одним із застережних заходів, які вживаються Банком для попередження, обмеження та/або зниження до прийнятного рівня виявлених ризиків легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму. На виконання вимог пункту 60 Положення Банком вжито заходи відповідно до внутрішнього нормативного документу з питань фінансового моніторингу - Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу АТ "УкрСиббанк", а саме, прийнято рішення щодо відмови від підтримання ділових відносин з клієнтом з неприйнятно високим ризиком. З урахуванням наведеного, твердження позивача про порушення Банком при прийнятті рішення про встановлення клієнту неприйнятного високого рівня ризику вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, є безпідставними. Судом не встановлено порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживача фінансових послуг задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed