Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Свої позовні вимоги, позивач обгрунтовує тим, що на обліку в службі у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах перебуває малолітня [PERSON] [INFO], відповідно до наказу від 12.06.2014 р., № 87, у зв'язку із ухиленням матері [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки. Малолітня [PERSON], була влаштована до державного закладу за заявою матері на підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.11.2013 р., № 652 «Про тимчасове влаштування до державного закладу малолітньої дитини». Відповідач на даний час свої батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не бере участі в її вихованні, не надає належної матеріальної допомоги, доньку відвідує рідко, 1-2 рази на місяць. У зв'язку із ухиленням матері [PERSON], від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації звернулася до суду. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2015 р., позов задоволено частково. [PERSON], позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Стягнуто на користь Київського міського будинку дитини «Берізка» з [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2014 р., і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2015 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2015 р., в частині вирішення вимог про стягнення аліментів змінено шляхом зменшення розміру аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON], на користь Київського міського будинку дитини «Берізка» на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/10 частин усіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29.07.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2015 р., та рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2015 р., скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2015 р., суддею Лужецькою О.Р., цивільну справу прийнято до свого провадження. В судовому засіданні, призначеному на 05 жовтня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав, та надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просила позов задовольнити. Крім того, представник позивача пояснила, що мета такого позбавлення батьківських прав - необхідність встановлення малолітній дитині правового статусу для вжиття заходів до влаштування в сім'ю (усиновлення, опіка, прийомна сім'я, дитячий будинок сімейного типу). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання доньки не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що любить свою дитину та бажає про неї піклуватись. Визнала, що недостатньо часу приділяє вихованню доньки, оскільки має ще двох дітей, тому лише два рази на місяць відвідує її в Київському міському будинку дитини «Берізка». Представник третьої особи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідачка [PERSON], не виконує батьківських обов'язків. Зазначає, що [PERSON], не проявляє до дитини батьківської турботи, не відвідує її, не турбується про фізичний і духовний розвиток доньки. Вказує про відсутність матеріальної допомоги дитині з боку матері. Прокурор в судовому засіданні просила прийняти рішення на підставі норм чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи та прокурора, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.13). Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до Довідки форми № 3 від 08.10.2014 року у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Власником особового рахунку житлової площі є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що наказом № 87 Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 12.06.2014 року [PERSON], [INFO], яка перебуває в КМБД «Берізка» поставлено на облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.8). Відповідно до листа № 644 від 05.11.2014 року про інформацію щодо перебування дитини [PERSON], [INFO],наданого КМБД «Берізка», дитина перебуває тимчасово у КМБД «Берізка» з 07.11.2013 р., по теперішній час. Останні два місяці мати [PERSON], відвідує дитину один раз на тиждень, але візити завжди короткотривалі та без емоційні, востаннє відвідувала 25.10.2014 р., для дитини принесла іграшки, два памперси та солодощі, однак постійної участі у забезпеченні дитини речами першої необхідності не приймає (а.с.9) Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Як встановлено в ході розгляду справи і не спростовується відповідачкою, остання неповноцінно виконує батьківські обов'язки, таким чином не в повній мірі приймає участь у вихованні доньки. Проте, [PERSON] пояснила, що така поведінка викликана наявністю проблем з чоловіком та приділенням уваги іншим двом дітям, водночас визнає, що це не може бути для неї виправданням. Але відповідачка намагається стати на шлях виправлення, прикладає для цього всі сили. До зазначених спростувань суд ставиться критично, але й приймає до уваги висловлене прохання не застосовувати до неї санкцій щодо позбавлення батьківських прав, обіцяння переглянути своє ставлення до материнських обов'язків, виконувати їх належним чином, що вказує на її не байдуже ставлення до дитини, й бажання захистити свої права щодо прийняття участі у вихованні доньки. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Як вбачається з Висновку № 101-8831/01 від 13.11.2014 р., Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок не містить даних про врахування думки матері стосовно порушеного питання та обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку [PERSON] Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - крайній захід; характер винної поведінки відповідачки по відношенню до своєї дитини, що виражається у неповному виконанні батьківських обов'язків; особу відповідачки; бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально; її особисту прихильність до неї та бажання бути мамою; мету позивача подання даного позову. Крім того сам факт заперечення відповідачкою позовної заяви про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес матері до дитини. Також заслуговує на увагу твердження представника позивача, що основною метою подання позову позивачем про позбавлення батьківських прав є необхідність встановлення малолітній дитині правового статусу для вжиття заходів до влаштування в сім'ю (усиновлення, опіка, прийомна сім'я, дитячий будинок сімейного типу). Відтак суд, враховуючи інтереси дитини, вважає за необхідне не позбавляти відповідачку батьківських прав, попередивши про необхідність змінити своє ставлення до виховання доньки та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed