Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 18.10.2010 року відповідно до укладеного договору б/н відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між нею та\~\~банком\~\~договір, про що свідчить її\~\~підпис\~\~у заяві. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач в порушення норм закону та умов договору зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача станом на 31.05.2018 року за кредитними договором б/н від 18.10.2010 складає 42 596 грн. 63 коп., з яких: 1985,22 грн. заборгованість за кредитом; 37606,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2004,60 грн. - штраф (процентна складова) . Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 18.10.2010 року у сумі 42 596 грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не зявилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином ( а.с. 98, 101), про причини неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подала, а тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України\~за наявності\~згоди представника\~позивачарозглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 23.10.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 62). Згідно зі статтею 627\~ЦК України відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору відповідач надала згоду на те, що заява разом Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком\~\~ договір про надання банківських послуг. Дану згоду відповідач особисто засвідчила своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору ( а.с. 62 зворот). Згідно заяви позичальника від 18.10.2010 року відповідач була ознайомлена та згодна з умовами кредитування, про що свідчить її підпис на вказаній заяві. З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідач належним чином свої зобовязання не виконує і станом на 31.05.2018 року має заборгованість у сумі 42 596 грн. 63 коп., з яких: 1985,22 грн. заборгованість за кредитом; 37606,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2004,60 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установ ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В п. 3 ч. 1 ст.\~611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до положень ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями накладається відповідно до вимог Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року. Відповідно до Розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Сватове Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач зареєстрована у [INFO], а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Аналізуючи викладене, а також враховуючи те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції, також положення ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» є чинними, то суд доходить висновку, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню не підлягають. Таким чином, не підлягають стягненню з відповідача фіксована і процентна суми штрафу, оскільки позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та процентної суми штрафу в розмірі 2004,60 грн. та відповідно розрахунку, наданого банком, вказані суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 31.05.2018 року, тобто в період проведення антитерористичної операції. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 500 грн., то суд приходить до наступного. З наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, яку саме суму становить заборгованість по комісії, а яку саму по пені, у звязку з чим вважає за необхідне у задоволенні даної позовної вимоги відмовити, оскільки вважає недоведеним позивачем письмовими доказами той факт, що заборгованість відповідача у сумі 500 грн. - це заборгованість саме за комісією, а не за пенею, на нарахування якої накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 500 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у сумі 2004,60 грн.. (процентна складова) є необґрунтованими в такими, що не підлягають задоволенню. Таким, чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобовязання у встановлені договором строки не виконувала, у звязку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за договором у сумі 39592 грн. 03 коп., яка складається з таких сум: 1985,22 грн. заборгованість за кредитом; 37606,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 8141 ЦПК України з відповідача слід стягнути повернення \~витрат на оплату судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial