Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач СТОВ "Старокотельнянське" звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 04.10.2010 року між СТОВ "Старокотельнянське" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 317/43 площею 1,0770 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Старокотельнянської сільської ради і належить відповідачці на підставі Державного акту на право власності серії [NUMBER]. Даний договір укладено строком на десять років. Усі умови договору позивачем виконувалися, однак всупереч укладеного договору [PERSON] в період його дії 25.04.2016 року уклала договір оренди належної її земельної ділянки з ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ", який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є. 04.05.2016 року, що підтверджується відповідним витягом від 04.05.2016 року. Такі дії з боку відповідача є односторонньою дією, вчиненою з грубим порушенням вимог закону та умов договору, який укладено з позивачем СТОВ "Старокотельнянське". Позивач вважає, що правочин не може суперечити вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України. Позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,0770 га від 25.04.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" та скасувати рішення про державну реєстрацію договору № 29537674 від 10.05.2016 року. В судове засідання представник позивача направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просив його задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилася про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення судового розгляду не подавала. В судове засідання представник відповідача ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Гукова Н.Є. до суду не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області направили лист про слухання справи у відсутності їх представника. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 1,0770 га, розташована на території Старокотельнянської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01.04.2005 року (а.с. 12-13). 04.10.2010 року між позивачем СТОВ "Старокотельнянське" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,0770 га, на виконання якого було складено та підписано акт прийому- передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 9-11,14-19). Згідно п. 8 Договору - договір укладено на 10 (десять) років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. У разі, якщо строк дії договору оренди закінчується до збирання врожаю, при наявності на земельній ділянці незавершеного виробництва, строк дії договору продовжується до закінчення збирання врожаю на земельній ділянці. Після закінчення строку договору оренди має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Договір було зареєстровано у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії ДЗК про, що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 182030004000338 від 11.05.2011 порядковий номер запису № 338 (а.с. 73). За користування земельною ділянкою позивачем сплачувалася орендна плата згідно п.9-14 договору оренди. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом "Про оренду землі". Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору оренди землі відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її не сплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. В ході судового розгляду судом встановлено, що з 2010 року між позивачем та [PERSON] існували договірні відносини, що випливали із укладеного між ними 04.10.2010 року договору оренди земельної ділянки. При цьому сільськогосподарське товариство використовувало передану їй земельну ділянку за призначенням, сплачуючи орендну плату, а остання цю плату одержувала і будь-яких претензій не заявлла. 25.04.2016 року між [PERSON] та ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" укладено договір оренди земельної ділянки розміром 1,0770 га, яка розміщена на території Старокотельнянської сільської ради, Андрушівського району, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є., 04.05.2016 року ( а.с. 88-99). Договір оренди від 25.04.2016 року укладений до 30.11.2031 року. Згідно положень ст. 215 ч.1 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме в момент вчинення правочину. Тобто, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.182 ЦК України та Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди, його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення). За змістом статті 6 ч.5 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наведене, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх умов договору, підписання спірного договору за викладеними у ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін. Частиною 1 ст. 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно вимог ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Припинення договору оренди відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» може бути тільки шляхом його розірвання за погодженням сторін. Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Із наведеного вбачається, що договір оренди земельної ділянки, укладений 25.04.2016 року під час дії договору оренди від 04.10.2010 року, який не припинив свою дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання, тому не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, суд вважає, що державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року . Однак державним реєстратором належним чином не перевірено чи вже зареєстроване право оренди на вказану земельну ділянку чи ні, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи (а.с. 88-99). Державна реєстрація припинення іншого речового права позивача на земельну ділянку площею 1,0770 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.10.2010 року не здійснювалась, укладений позивачем з [PERSON] договір оренди земельної ділянки не визнаний недійсним, а здійснена 11.05.2011 року Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" державна реєстрація не скасована та є чинною. Відповідно до вимог ст. 81 ЦК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що докази припинення договору оренди землі від 04.10.2010 року відповідно до вимог ст. 654 ЦК України (договору, додаткової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки із подальшою її державною реєстрацією), чи рішення суду, як передбаченого ст. 32 ЗУ "Про оренду землі" відповідачами суду не надано, суд дійшов до висновку, що договір оренди земельної ділянки укладений 25.04.2016 року між [PERSON] та ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та відповідно до вимог ст. 215 ЦК України визнає його недійсним. Позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.05.2016 року № 29537674, на підставі якого було внесено запис про право оренди на вищевказану земельну ділянку за ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ", є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктами 2.3 та 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана позовна вимога також підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 1174,66 грн. з кожного.

Outcome: approved