Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], треті особи Городоцька міська рада Львівської області, відділ Держземагентства у Городоцькому районі Львівської області, просить визнати недійсним та скасувати Державний Акт серії ЯЛ № 184905 на право власності на земельну ділянку, пл. 0,0923 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS], виданий [PERSON] на підставі рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. Позовні вимоги в основному мотивує тим, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS], пл. 0,0923 га., передана у власність [PERSON] на підставі рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. та виготовлено державний акт на право власності на землю серії ЯЛ№ 184905. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 01.03.2012 р. рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. "Про затвердження технічної документації та про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS]" скасовано, а тому просить визнати недісним та скасувати державний акт серії ЯЛ № 184905, який виданий на підставі незаконного рішення, просить про задоволення позову. [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], який в подальшому уточнила, просить про вилучення частини її земельної ділянки, пл. 0,0597 га, за адресою [ADDRESS] в м. Городок Львівської області із незаконного користування [PERSON], зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у здійсненні права власності на частину її земельної ділянки, пл. 0,0597 га та про знесення сітчастої огорожі із частини її земельної ділянки. Уточнені позовні вимоги в основному мотивує тим, що її неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], в інтересах якої вона діє, є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] в м. Городок Львівської області згідно Договору дарування від 05.12.2008 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ІСАЕ № 5557191 від 04.07.2012 р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 184905, частину належної їй земельної ділянки, пл. 0,0597 га, [PERSON] загородив сітчастою огорожею, чим чинить їй перешкоди у здійсненні нею права власності, просить про задоволення позову. В суді [PERSON] та його представник [PERSON] свій позов підтримали з мотивів, викладених у ньому та, крім того, пояснили, що [PERSON] претендує на частину земельної ділянки, яка зараз є у власності [PERSON], оскільки тривалий час користується нею, і яку загородив сітчастою огорожею, з покликанням на скасування рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. на підставі якого видано Державний Акт на землю [PERSON], вважають, що Державний акт серії ЯЛ № 184905 слід визнати недійсним та скасувати. Позов [PERSON] в інтересах [PERSON], з покликанням на скасування рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. та свої позовні вимоги, повністю заперечили. В суді [PERSON] та її представник [PERSON] свій позов підтримали, з мотивів, викладених у ньому та, крім того, пояснили, що [PERSON] згідно договору дарування від 05.12.2008 р. є власником житлового будинку по [ADDRESS] в м. Городок Львівської області, та земельної ділянки для його обслуговування, пл. 0,0923га, на підставі державного акту серії ЯЛ № 184905, [PERSON] самовільно встановив на частині її земельної ділянки, пл.. 0,0597 га, сітчасту огорожу, чим чинить їй перешкоди у доступі та у розпорядженні своєю власністю, вважають, що рішення Городоцької міської ради скасоване з формальних міркувань, просять позовні вимоги задовольнити, у позові [PERSON] відмовити. Представник третьої особи Городоцької міської ради в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій при вирішенні справи покладається на розсуд суду, просить розглядати справу без їх участі (а.с. 172). Представник третьої особи відділу Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій при вирішенні справи покладається на розсуд суду, просить розглядати справу без їх участі (а.с. 197). Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право на звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді. Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.1999 р. та копії реєстраційного посвідчення від 12.10.1999 р. вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Городоцької державною нотаріальною конторою № 1-2225 від 05.10.1999 р., є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 8, 10). Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт, зокрема рішення уповноваженого органу державної влади чи місцевого самоврядування, або цивільно-правова угода. Відповідно до п. "а" ч.3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як видно з копії ситуаційної схеми земельної ділянки з генерального плану м. Городок (а.с.63), викопіювання з опорного плану м. Городок (а.с.64) земельна ділянка [PERSON] за адресою [ADDRESS] в м. Городок межує із земельною ділянкою по [ADDRESS], на яку претендує [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Як встановлено в суді з пояснень [PERSON], його представника [PERSON] житловий будинок [PERSON] розташований на земельній ділянці невизначеної площі. [PERSON] 29.01.2013 р. звертався із заявою до міського голови м. Городок із проханням передати йому у приватну власність земельну ділянку, орієнтовною площею 0,15 га по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарськиї будівельта споруд (а.с.103). Згідно листа-відповіді виконкому Городоцької міської ради № 02.27/3037 від 19.11.2013 р. рішення міською радою з приводу даної заяви не приймалось, оскільки частина земельної ділянки, на яку претендує заявник, є у приватній власності [PERSON] (а.с.100). Отже, як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін в суді, земельна ділянка за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рішенням Городоцької міської ради у власність чи у користування [PERSON], а так само і спадкодавцю житлового будинку - [PERSON], не передавалась, таке рішення міською радою не приймалось, будь-яких правовстановлюючих документів [PERSON] до суду не подав. Згідно положень ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Ч.1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Звертаючись до суду із позовною вимогою про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON], [PERSON] покликається, як на підставу такої, на визнання протиправним та скасування рішення Городоцької міської ради № 1856 від 29.12.2009 р. "Про затвердження технічної документації та передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки по вул. [ADDRESS]", а також на положення ст. 152, 155 ЗК України. Такі покликання [PERSON], який, з огляду на норми ст. 152, 155 ЗК України, не є належним власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки, а отже, не входить до кола осіб, які б мали право вимагати усунення порушень своїх прав на землю як власника чи землекористувача, суд оцінює як такі, що підстав для задоволення позову про визнання недійсним державного акту з мотивів, наведених вище, не мають. Доводи [PERSON] про те, що він вважає, що мав би право на спірну земельну ділянку в майбутньому, є припущенням [PERSON] та суд таке до уваги не бере. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 01.03.2012 р. за адміністративним позовом [PERSON] визнано протиправним та скасовані рішення Городоцької міської ради № 1644 від 02.07.2009 р. "Про земельний спір між [PERSON], власником будинку по [ADDRESS] та [PERSON], власником будинку по [ADDRESS]", та № 1856 від 29.12.2009 р. "Про затвердження технічної документації та передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS]". (а.с. 65 - 73). Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012 р. постанову Городоцького районного суду Львівської області від 01.03.2012 р. залишено без змін. (а.с. 16 - 21) При розгляді адміністративного позову [PERSON] судом звернуто увагу, що предметом розгляду адміністративної справи в суді був не спір про право на земельну ділянку, а процедура передачі земельної ділянки у власність і прийняття з цього приводу рішення органом земельного самоврядування. Згідно копії державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 184905 від 22.07.2010 р. [PERSON] є власником земельної ділянки, пл. 0,0923 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] в м. Городок Львівської області. (а.с. 7). Як встановлено вищевказаними рішеннями судів та не заперечувалось при розгляді цієї справи в суді сторонами, [PERSON] загородив частину спірної земельної ділянки, площею 34,9м*16,6м, сітчастою огорожею, засадив там дерева, кущі. Відповідно до копії кадастрового плану земельної ділянки [PERSON], кад. № 4620910100:29:015:0076, пл. 0,0923 га, частина земельної ділянки, пл. 0,0597 га, від точки 5 до точки 9 - 16,17 м, від точки 9 до точки 7 - 35,18 м, від точки 7 до точки 6 - 16,8 м - загороджено сітчастою огорожею. Однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою, передбаченою ст. 141 ЗК України є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в суді [PERSON] права власності чи користування спірною земельною ділянкою не набув, жодних правовстановлюючих документів суду не подав, а отже, така в користування йому не передавалась та підстав для вилучення частини земельної ділянки, пл. 0,0597 га з користування [PERSON], як про це просить [PERSON], суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене та, беручи до уваги те, що [PERSON] не є належним власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки, а отже, з огляду на норми ст. 152, 155 ЗК України не входить до кола осіб, які б мали право вимагати усунення порушень його прав на землю як власника чи землекористувача з підстав, передбачених даними нормами та, зокрема, щодо визнання недійсним та скасування державного акту на землю, [PERSON] є власником земельної ділянки, пл. 0,0923 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] в м. Городок Львівської області згідно копії державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 184905 від 22.07.2010 р., їй, із встановленням [PERSON] сітчастої огорожі, ним чиняться перешкоди у здійсненні нею права власності (користування) частиною її земельної ділянки, підстав для вилучення частини земельної ділянки у [PERSON] немає, а отже, суд приходить переконання про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] та про часткове задоволення позову [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на землю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved