Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 700 грн. на кожного щомісячно, починаючи від дня пред"явлення позову, до суду до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25.08.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Городоцькій сільській раді Рівненського району, про що зроблено відповідний актовий запис №28. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на життя. Спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя не має. Шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На сьогодні утримання двох дітей потребує з боку позивача значних фінансових витрат. Відповідач є офіційно працевлаштованим, особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, тому позивач просить стягнути з останнього аліменти. В суді позивач позов підтримала, просить задоволити його повністю. Крім того, категорично відмовилася від надання стороку для примирення, оскільки вона вагітна від іншого чоловіка. Пояснює, що інших утриманців, крім своїх дітей, вона не має, працює неофіційно. Вважає, що немає підстав для зміни позовних вимог на стягнення аліментів у частці від доходу відповідача у зв"язку з його офіційним працевлаштуванням та отримання ним стабільного прибутку. Відповідач в суді позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю, просить суд не надавати строк для примирення. Позов в частині стягнення аліментів визнав частково, а саме погоджується сплачувати аліменти на користь дітей в розмірі 1/3 частки від свого доходу, про що подав відповідні докази. Крім того, вказує, що інших доходів немає, у його власності авто не перебуває, проживає з іншою жінкою, яка має неповнолітню дитину, на яку теж будуть сплачуватися аліменти батьком, інших утриманців він не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 25.08.2005 року у Городоцькій сільській раді Рівненського району, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25.08.2005р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] ( свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 04.10.2006р.) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 02.09.2010р.), які проживають з матір"ю - позивачем, що сторонами не оспорюється. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім'я розпалась остаточно, подружніх стосунків між собою не підтримують протягом тривалого часу, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб існує формально. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Сторони категорично відмовилися від надання строку для примирення. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач працює на посаді водія автотранспортних засобів з 06.03.2012 року на ТзОВ "Радивилівмолоко" (довідка №284 від 17.02.2014р.) та отримує дохід, який за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. становить по 1150 грн. щомісяця, а всього 13754,78 грн., що підтверджується довідкою №66 від 11.02.2014р.. Диспозицією ч.1 ст.184 СК України чітко визначено умови, за яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, такі як: платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує внатурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В усіх інших випадках розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, згідно положень ст.183 СК України. Судом згідно ч.4 ст.10 ЦПК України було роз"яснено та запропоновано позивачу змінити предмет та підставу позову у зв"язку з подачею відповідачем доказів щодо його працевлаштування та отримання стабільного доходу, однак позивач не скористалася своїм правом, про що повідомила під час розгляду справи. Виходячи зі змісту ст.184 СК України, та передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності, вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, за встановлених судом обставин, не підлягає до задоволення. Позивачем у суді належними та допустимими доказами не спростовано доводи відповідача про отримання ним стабільного доходу та його розмір, та не доведено наявність інших обставин, що мають істотне значення в розумінні ст.184 СК України, які б свідчили про тримання ним інших доходів. Тому, позов в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не підлягає до задоволення. На пiдставi ст.ст.24, 110,112, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

Outcome: approved