Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначала, що в нотаріальному порядку вона не має можливості оформити свої спадкові права оскільки правовстановлюючий документ на квартиру не був зареєстрований у Вознесенському БТІ і така можливість втрачена у зв'язку зі смертю власника [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка на квартиру. Ухвалою суду від 13.12.2013 року, за ініціативою суду, до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які є також спадкоємцями за заповітом. Ухвалою суду від 21.01.2014 року, за ініціативою суду, до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог був залучений батько спадкодавця - [PERSON], який також подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач Вознесенська міська рада на адресу суду надіслала лист, в якому позовні вимоги позивача визнає повністю, справу просить слухати без участі представника. Представник третьої особи ЖБК "Кожевенник" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, але просила врахувати, що [PERSON] є непрацездатною особою, а тому має право на обов"язкову частку у спадковому майні. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши інші докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 07 травня 2013 року - а.с.8). Позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з померлим, який був зареєстрований 21.12.2004 року (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] - а.с.5). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу 15.03.2013 року. Відповідно до умов заповіту квартиру [ADDRESS] він заповідав своїй дружині [PERSON] (а.с.6). Також спадкоємцями за заповітом на інше майно були зазначені діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). В судовому засіданні було встановлено та підтвердилося копією спадкової справи № 7/2013, яка була заведена у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу після померлого [PERSON], що з заявами про прийняття спадщини звернулися позивачка [PERSON] та діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] Крім них з заявою про прийняття спадщини звернувся батько померлого [PERSON]. В судовому засіданні також було встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що належала чоловіку [PERSON], в зв'язку з тим, що був відсутній правовстановлюючий документ на квартиру на ім"я померлого власника та рекомендовано з цього питання звернутися до суду. (а.с. 10) З приводу права власності померлого на квартиру, необхідно зазначити наступне. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 30.06.1995 року, що було видане Вознесенським Міжміським бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві власності на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу "Кожевенник" від 16.06.1995 року № 21. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Таким чином, оскільки чоловік позивачки [PERSON] був членом кооперативу «Кожевенник» і повністю сплатив вартість квартири в 1995 році , що підтверджується довідкою кооперативу від 16.06.1995 року, то до нього відповідно до діючого законодавства перейшло право власності на вищевказану квартиру. Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Відповідно до копії паспорту та посвідчення № [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, отже в силу Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" являється непрацездатною особою, оскільки досяг встановленого законом пенсійного віку (60 років). Отже, на момент смерті [PERSON], його батько [PERSON] був непрацездатним, а тому має законне право на обов'язкову частку, відповідно до ч.1ст. 1241 ЦК України. Відповідно до абз.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для визначення розміру обов'язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту. В разі спадкування за законом, спадкоємцями померлого [PERSON] були б його діти [PERSON], [PERSON], його дружина [PERSON] та його батько [PERSON] Отже, спадкоємці успадкували б по 1/4 частині спірної квартири. Визначення розміру обов'язкової частки у спадщині здійснюється шляхом визначення половини від поділу усієї спадщини (яка береться за одиницю) на попередньо визначену кількість спадкоємців. Обов'язкова частка це не менше половини того, що мав отримати спадкоємець, отже обов'язкова частка [PERSON] складає 1/8 частину спірної квартири, яка розраховується наступним чином: квартира ділиться на 4-х спадкоємців за законом дорівнює 1/4 частина, а половина 1/4 частини становить 1/8 частина. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] його батько [PERSON] був непрацездатним, то він, в силу положення ст. 1241 Цивільного кодексу України, має право на обов'язкову частку у спадщині, яка складається з квартири та розмір цієї частки становить 1/8 частка квартири [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування можуть бути задоволені частково, а саме в частині визнання права власності на 7/8 часток квартири, то б то без врахування обов"язкової частки, що належить [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: partial