Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулись до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 251 520,94 грн. у зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №PL-701/014/2008, укладеного 06 серпня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». Також, звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 1 086 441,26 грн. у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №CL-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». В обґрунтування позову зазначили, що 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №PL-701/014/2008, згідно умов якого, останній отримав грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 25 000,00 грн. строком повернення до 08 серпня 2011 року з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 2% за кожен календарний місяць користування кредитом. У зв»язку з невиконанням умов цього кредитного договору, просять стягнути заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2013 року становить 251 520,94 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 22 615,49 грн., відсотки за користування кредитом - 39 681,97 грн., пеня за прострочення зобов»язань - 189 223,48 грн. Крім цього, просять стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 30 355,04 доларів США та 843 813,42 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 21 255,94 доларів США, відсотки за користування кредитом - 9 099,10 доларів США, пеня за прострочення зобов»язань - 843 813,42 грн., а всього суму 1 086 441,26 грн., яка утворилась станом на 07 жовтня 2013 року у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №CL-701/458/2008, укладеного між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» 07 серпня 2008 року. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання недійсним та розірвання договору поруки №SR-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що при укладанні договору поруки №SR-701/458/2008 працівники Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» навмисно ввели його в оману, надавши для внесення першого внеску за кредитним договором № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року відповідачу [PERSON] додатковий кредит на підставі кредитного договору №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року у сумі 25 000,00 грн. Крім цього, користуючись обставинами невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов»язань за кредитними договорами №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року та № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, продовжували нараховувати проценти за користування кредитом та застосовувати штрафні санкції, і не звернули стягнення на транспортний засіб як предмет застави. Представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» Катріченко В.О., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Також надав суду письмові заперечення, в яких зустрічний позов [PERSON] не визнав, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки кредитний договір №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року стосується тільки відповідача [PERSON], а стягненню в солідарному порядку підлягає тільки заборгованість щодо забезпеченого порукою кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року. Крім цього, стягнення заборгованості за рахунок заставного майна є правом позивача, а не його обов»язком. Відповідач за первісним та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позовів не надав. Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи за наявними у справі доказами і ухвалити рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісні та зустрічні позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» являється фінансовою установою за законодавством України з 19 жовтня 2009 року (а.с.26-29) та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого в новій редакції протоколом №5 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від 24 листопада 2011 року (а.с.25). 12 листопада 2010 року між позивачем (як покупцем) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (як продавцем) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов пункту 3.1 якого, продавець передав (переуступив) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору) (а.с.98-99), а покупець прийняв такий кредитний портфель та зобов»язався сплатити на користь продавця винагороду (а.с.18-24, а.с.91-97). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до підпункту А пункту 3.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, покупець набув усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій. Відповідно до підпункту Б пункту 3.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, покупець набув право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності. Відповідно до пункту 4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, продавець зобов»язався повідомити боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року з [PERSON] у розмірі 251 520,94 грн. суд виходить з наступного. 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №PL-701/014/2008 (а.с.7-9). Відповідно до пункту 1 частини №1, цей договір є змішаним (кредитний та страховий), та складається із двох частин, які нероздільно пов»язані між собою. Відповідно до пунктів 2,3 частини №1 кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 25 000,00 грн. строком повернення до 08 серпня 2011 року з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 2% за кожен календарний місяць користування кредитом. Відповідно до пунктів 2,4 частини №1 кредитного договору, кредитом є кошти банку, які надані позичальнику на умовах, в обсязі та порядку, що визначені кредитним договором. Сума кредиту та нарахованих процентів погашається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок [NUMBER] щомісяця рівними (ануїтентними) частинами на протязі всього строку дії кредитного договору у відповідності до графіку платежів, який підписується обома сторонами та є невід»ємною частиною до цього договору (додаток№1). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пункту 1.1 частини №2 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі та валюті, визначених у частині №1 цього договору, а позичальник прийняв кредит, зобов»язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за його використання і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у цьому договорі. Відповідно до пункту 1.3 частини №2 кредитного договору, право позичальника на отримання кредиту виникло з моменту відкриття поточного рахунку в банку та сплаті комісії у відповідності з тарифами, надання банку кредитної заявки, сплати страхової премії у відповідності до умов страхування, викладеного у пункті 2.5 частини №2 цього договору. Відповідно до підпункту 1.4.1 пункту 1.4 частини №2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов»язався сплатити банку проценти, які розраховуються на основі незмінної на весь строк дії договору фіксованої процентної ставки, і які нараховуються кожного календарного місяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у графіку платежів (додаток №1) на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі кредиту та виключаючи день повернення. Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Підпунктами 1.5.1, 1.5.1.1 пункту 1.5 частини №2 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку платежів. Відповідно до підпункту 1.6.1 пункту 1.6 частини №2 кредитного договору, позичальник зобов»язався повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту та нараховані проценти не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов, встановлених пунктом 1.5 (з підпунктами) частини №2 цього договору. Підпунктом 2.5.4 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору передбачено, що страховиком за цим договором є Закрите акціонерне товариство «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», страхувальником - відповідач [PERSON]. Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, страхувальник та страховик підтвердили факт укладання між ними договору страхування та надання в його рамках страхового покриття за ризиками, передбаченими підпунктом 2.5.6 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, при цьому, від імені та інтересах страховика виступає банк на підставі укладеного договору доручення. Відповідно до пункту 4 частини №1 кредитного договору, договором доручення є договір, укладений між банком та страховиком, на підставі якого банк від імені та інтересах страховика укладає з позичальниками договори страхування життя та здоров»я позичальників, що отримали кредит в банку. Відповідно до підпункту 2.5.2 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, об»єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з життям, здоров»ям та працездатністю застрахованої особи. Відповідно до підпункту 2.5.7 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, період дії договору становить весь період дії кредитного договору за умови сплати страхувальником щорічних страхових премій. Відповідно до підпункту 2.5.8 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, страхова премія на перший рік страхування визначена пунктом 4 частини №1 кредитного договору і становить 497,50 грн. Розміри наступних страхових премій визначаються страховиком шляхом множення суми непогашеної частини кредиту за кредитним договором на страховий тариф, що діятиме на початок відповідного періоду страхування та повідомляються банком страхувальнику за десять банківських днів до початку дії наступного періоду страхування, та підлягають сплаті не пізніше п»яти банківських днів до початку дії наступного періоду страхування. Страхова премія за перший рік страхування сплачується в гривні в день укладання кредитного договору, в подальшому страхова премія сплачується страхувальником один раз на рік шляхом перерахування на поточний рахунок страховика. Відповідно до підпункту 2.5.9 пункту 2.5 частини №2 кредитного договору, порядок здійснення страхових виплат, порядок зміни умов договору страхування, строки здійснення страхових виплат та причини відмови у страхових виплатах регламентуються Правилами добровільного страхування життя громадян Закритого акціонерного товариства «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя» №0102906 від 20 листопада 2002 року та Програмами страхування основних та додаткових ризиків (додаток №2), що є невід»ємною частиною цього договору страхування. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування, в силу ст. 980 ЦК України, можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до підпунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 пункту 3.1 частини №2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов»язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов»язався сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов»язання за кожний день прострочки. За прострочення виконання боргових зобов»язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 25,00 грн. За прострочення виконання боргових зобов»язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 50,00 грн. Відповідно до пункту 6.4 частини №2 кредитного договору, детальний розпис сукупної вартості кредиту визначається банком в додатках до цього договору. Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем (а.с.12), станом на 07 жовтня 2013 року за кредитним договором №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON] існує заборгованість у розмірі 251 520,94 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 22 615,49 грн., відсотки за користування кредитом - 39 681,97 грн., пеня за прострочення зобов»язань - 189 223,48 грн. Статтями 610-611 ЦПК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Як вбачається із наданого позивачем витягу із додатку 1 (а.с.98) до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», позивач набув право вимоги заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року у розмірі 37 172,01 грн., з якої 23 134,86 грн. - сума боргу по кредиту, 14 037,15 грн. - сума боргу за процентами, а з наданого позивачем розрахунку (а.с.12) вбачається, що заборгованість за цим договором становить 251 520,94 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 22 615,49 грн., відсотки за користування кредитом - 39 681,97 грн., пеня за прострочення зобов»язань - 189 223,48 грн. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №PL-701/014/2008 не відображає ставок та сум, які бралися за основу при розрахунках, періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум, якщо такі мали місце бути. В витягу із додатку 1 (а.с.98) до договору купівлі-продажу кредитного портфелю та розрахунку заборгованості, наданого позивачем в обґрунтування позовних вимог (а.с.12), вбачаються невідповідності. З цих підстав суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку, оскільки пунктом 2 частини №1 кредитного договору №PL-701/014/2008 передбачено, що розрахунковим періодом для нарахування процентів є фактична кількість календарних днів у календарному місяці, а розрахунок містить відомості лише щодо наявності загальної суми заборгованості за кредитом, процентам, та суму пені станом на 07 жовтня 2013 року. Крім цього, пункт 6.4 частини №2 кредитного договору №PL-701/014/2008 вказує на те, що детальний розпис сукупної вартості кредиту визначається банком в додатках до цього договору. До кредитного договору не наданий графік платежів (додаток №1), який є невід»ємною частиною цього договору. Також, до кредитного договору не наданий додаток №2 (Програма страхування основних та додаткових ризиків), що позбавляє суд повно та об»єктивно дослідити як доказ у справі цей кредитний договір. Разом з тим, відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, пені, зазначені в розрахунку, є правильними. Також, позивачем не надано доказів виконаннями ними пункту 4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (як продавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» (як покупцем), та вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності, тобто письмового повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов»язапнні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні. Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 251 520,94 грн. за кредитним договором №PL-701/014/2008, укладеного 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON], і вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог цій частині у повному обсязі. Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року з [PERSON], [PERSON] у розмірі 1 086 441,26 грн. суд виходить з наступного. 07 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-701/458/2008 (а.с.4-6, а.с.55-60). Відповідно до пункту 1 частини №1, цей договір складається із двох частин, які нероздільно пов»язані між собою, та вважається укладеним за умови підписання сторонами обох частин, включаючи всі додатки до нього. Відповідно до пунктів 2,3 частини №1 кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] грошові кошти для купівлі автомобіля марки MITSUBISHI LANCER у розмірі 22 514,91 доларів США, за умови внесення першочергового внеску у розмірі 15% вартості автомобіля у відповідності до договору купівлі-продажу строком повернення до 06 серпня 2015 року та з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99% річних. Відповідно до пунктів 2,4,5 частини №1 кредитного договору, кредитом є кошти банку, які надані позичальнику на умовах, в обсязі та порядку, що визначені кредитним договором. Сума кредиту та процентів погашається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок [NUMBER] щомісяця рівними (ануїтентними) частинами на протязі всього строку дії кредитного договору з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту згідно до графіку платежів, який підписується обома сторонами та є невід»ємною частиною до цього договору (додаток№1). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пункту 1.1 частини №2 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі та валюті, визначених у частині №1 цього договору, а позичальник прийняв кредит, зобов»язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за його використання і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у цьому договорі. Відповідно до пункту 1.2 частини №2 кредитного договору, позичальник зобов»язався використати кредитні кошти на придбання автомобіля згідно з договором купівлі-продажу, укладеного між позичальником та продавцем. Відповідно до підпункту 1.3.1 пункту 1.3 частини №2 кредитного договору, право позичальника на отримання кредиту виникло з моменту надання банку копії постійного свідоцтва про реєстрацію автомобіля (з випискою «Відчуження заборонене», «Застава ОПТ Банк» чи «Кредит»), завіреної оригінальною печаткою продавця чи оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля; договору страхування автомобіля від ризиків втрати, пошкодження, крадіжки, протиправних дій третіх осіб, дорожньо-транспортних пригод (повне КАСКО) на суму 100% від загальної вартості автомобіля; договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах, визначених чинним законодавством України; копії рахунку продавця на сплату частини вартості автомобіля згідно з умовами договору купівлі-продажу; копії документа, що підтверджує сплату позичальником першочергового внеску згідно з умовами договору купівлі-продажу. Як вбачається із договору №0807-17205, укладеного 17 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Арт» (як продавцем) та відповідачем [PERSON] (як покупцем), (а.с.79-82) продавець зобов»язався поставити та передати у власність покупця новий автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 2.0 Invite комплектації S81, кольору Х42 у кількості 1 шт. вартістю 120 495,00 грн. Оплата товару (пункт 4.1 цього договору) здійснюється шляхом предоплати у розмірі 2 500,00 грн. в строк два робочих дня з дати підписання договору, а решта коштів 117 995,00 грн. сплачується не пізніше ніж за один день до дати поставки товару, визначеної у пункті 3.1 договору (в строк п»ять робочих днів з дати підписання договору). Як вбачається із платіжного доручення №1 від 07 серпня 2008 року, позивачем Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» згідно рахунку-фактури №Б/Н від 07 серпня 2008 року на підставі кредитного договору № СL-701/458/2008, укладеного з відповідачем [PERSON], було перераховано безготівкові кошти одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Арт» у сумі 102 420,75 грн., як оплата за автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, кузов [NUMBER] (а.с.83). Відповідно до підпунктів 1.3.2, 1.3.4, 1.3.5 пункту 1.3 частини №2 кредитного договору №СL-701/458/2008 (а.с.4-6, а.с.55-60), право позичальника на отримання кредиту виникло, крім всього іншого, з моменту відкриття позичальником поточного рахунку в банку та сплати комісії/й згідно діючих тарифів; укладання позичальником та/або майновим поручителем з банком договору застави та набрання чинності цим договором; укладання між банком та поручителем договору поруки. Як вбачається із договору застави автотранспортного засобу №PCL-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (як заставодержателем) та відповідачем [PERSON] (як заставодавцем), (а.с.84-87) для забезпечення повного і своєчасного виконання заставодавцем боргових зобов»язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, заставодавець передав заставодержателю в заставу автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, кузов [NUMBER], тип - легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданий ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова 06 серпня 2008 року (пункти 1.1, 3.1 договору застави автотранспортного засобу). Як вбачається із договору поруки №SR-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (як кредитором) та відповідачем [PERSON] (як поручителем) (а.с.10,а.с.74-75, а.с.105), останній зобов»язався як солідарний боржник відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх боргових зобов»язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року. Відповідно до підпунктів 1.4.1.1.1, 1.4.1.2 пункту 1.4 частини №2 кредитного договору №СL-701/458/2008 (а.с.4-6, а.с.55-60), за користування кредитом позичальник зобов»язався сплатити банку проценти, які розраховуються на основі незмінної на весь строк дії договору фіксованої процентної ставки з розрахунку річної бази нарахування процентів, і які нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у графіку платежів (додаток №1) на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі кредиту та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов пункту 1.5 частини №2 цього договору. Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Підпунктом 1.4.1.5 пункту 1.4 частини №2 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов»язань, встановлених: підпунктом 2.3.6 пункту 2.3 частини №2 кредитного договору (не припиняти та не змінювати умови договорів страхування без попередньо отриманої на те письмової згоди банку), підпунктом 2.3.7 пункту 2.3 частини №2 кредитного договору (забезпечити наявність та дійсність договорів страхування протягом усього строку дії цього договору), підпунктом 2.3.7.1 пункту 2.3 частини №2 кредитного договору (щорічно, не пізніше 20 календарних днів до закінчення чергового річного періоду дії договорів страхування, надавати банку оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів (премій) на наступний період дії договорів страхування (календарний рік), чи оригінали страхових договорів (полісів), укладених на умовах, що задовольняють банк та з визначеною банком страховою компанією); фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних, в порядку, передбаченому цим договором. Підпунктом 1.5.1 пункту 1.5 частини №2 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до підпункту 1.6.1 пункту 1.6 частини №2 кредитного договору, позичальник зобов»язався повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов, встановлених пунктом 1.5 частини №2 цього договору. Відповідно до підпункту 1.9.1 пункту 1.9 частини №2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов»язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених пунктом 2.3 та частиною 3 частини №2 кредитного договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. Відповідно до підпунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 пункту 3.1 частини №2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов»язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов»язався сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов»язання за кожний день прострочки. За прострочення виконання боргових зобов»язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 25,00 грн. За прострочення виконання боргових зобов»язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов»язань, але не менше 50,00 грн. Відповідно до пункту 6.4 частини №2 кредитного договору, детальний розпис сукупної вартості кредиту визначається банком в додатках до цього договору. В подальшому, 06 липня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.65-67). Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1 додаткового договору №1, пункт 3 частини №1 кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року викладено в наступній редакції: на період з моменту підписання цього додаткового договору до 06 липня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору (12,99% річних). На період з 06 липня 2009 року до 07 грудня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 11,63% річних. На період з 07 грудня 2009 року до повного погашення виконання боргових зобов»язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 13,25% річних. Згідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 додаткового договору №1, графік платежів викладено у новій редакції (додаток №1 до цього додаткового договору). Підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 додаткового договору №1 передбачено, що проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у графіку платежів (додаток №1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов підпункту 2.1.3.1 пункту 2.1 цього додаткового договору №1 та інших положень кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року. Повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невід»ємною частиною цього додаткового договору (додаток №1), та шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок (підпункт 2.1.3.1 пункту 2.1 додаткового договору №1). Відповідно до підпункту 2.1.4.1 пункту 2.1 додаткового договору №1, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або третіми особами своїх боргових зобов»язань та/чи інших умов кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов правочинів, як таких, що існують на момент укладання цього додаткового договору, так і таких, що можуть бути укладені між банком та позичальником чи між банком та третіми особами в майбутньому. Відповідно до підпунктів 2.1.7, 2.1.8, 2.1.9, 2.1.10 пункту 2.1 додаткового договору №1, у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов»язань, встановлених підпунктами 2.1.5, 2.1.6, пунктом 3.6 цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних. Підвищення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з цих підпунктів. Після підвищення процентної ставки та подальшого належного виконання позичальником своїх зобов»язань, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток зменшується на 4% річних. Зменшення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким зменшенням процентної ставки по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає зменшенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено належне виконання позичальником своїх зобов»язань, передбачених умовами підпунктів 2.1.5, 2.1.6, пункту 3.6 цього додаткового договору. Відповідно до підпункту 2.1.11 пункту 2.1 додаткового договору №1, позичальник має право на дострокове погашення боргових зобов»язань в пільговий період, тобто в період надання банком пільг щодо погашення боргових зобов»язань. Строк пільгового періоду визначається в графіку платежів. Відповідно до пункту 2.2 додаткового договору №1, сторони домовились провести реструктуризацію частини боргових зобов»язань з періодом погашення з 07 травня 2009 року по 09 червня 2009 року шляхом зміни порядку та строків погашення частини кредиту в розмірі 337,08 доларів США, надання позичальнику траншу в сумі 490,15 доларів США з метою погашення прострочених процентів. На підставі пункту 2.4 додаткового договору №1, позичальник зобов»язався в строк до 06 липня 2009 року сплатити банку пеню в розмірі 200,00 грн. Відповідно до пункту 3.1 додаткового договору №1, сторони домовились, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року та цього додаткового договору, положення останнього підлягають пріоритетному застосуванню. В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов»язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року із усіма існуючими (додатковий договір №1) та майбутніми змінами, доповненнями та додатками, між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (як кредитором) та відповідачем [PERSON] (як поручителем) 06 липня 2009 року був укладений додатковий договір №1 до договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.76). Згідно пункту 2 частини І додаткового договору поруки №1, підпункт А пункту 2.1 договору поруки викладено в наступній редакції: боржник зобов»язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 06 серпня 2015 року. Сума отриманого кредиту може скласти 22 514,91 доларів США. Згідно пункту 3 частини І додаткового договору поруки №1, підпункт Б пункту 2.1 договору поруки викладено в наступній редакції: боржник зобов»язаний сплатити проценти за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитному договорі. Згідно пункту 4 частини І додаткового договору поруки №1, пункт 2.2 договору поруки доповнено підпунктом 2.1.1 наступного змісту: в разі зміни розміру боргових зобов»язань після укладення цього договору, такі боргові зобов»язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору. Згідно частини ІІ додаткового договору поруки №1, сторони підтвердили, що решта положень договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року залишається без змін. В подальшому, 31 липня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.68-69). Відповідно до пунктів 1-5 частини І цього додаткового договору №1, сторони домовились внести наступні доповнення до кредитного договору: у випадку надання банком письмової згоди щодо укладення позичальником договору/їв страхування з умовою розстрочки сплати повної суми страхового/их платежу/ів, позичальник зобов»язаний не пізніше трьох банківських днів до дати сплати чергової частини страхового/их платежів, що визначені умовами договору/ів страхування, надавати банку оригінал/и платіжного/их документу/ів, що підтверджує/ють сплату страхового/их платежу/ів на наступний період дії договору/ів страхування чи оригінал/и договору/ів страхування, укладений/х на умовах, що задовольняють банк та з погодженою банком страховою компанією. У випадку порушення позичальником будь-якого з вказаних зобов»язань, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних. Підвищення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з цих зобов»язань. Після підвищення процентної ставки та подальшого належного виконання позичальником своїх зобов»язань, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток зменшується на 4% річних. Зменшення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким зменшенням процентної ставки по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає зменшенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено належне виконання позичальником вказаних зобов»язань. Відповідно до частини ІІ цього додаткового договору №1, сторони підтвердили, що решта положень кредитного договору залишається без змін. В подальшому, 08 лютого 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.70-73). Відповідно до підпунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.2.1 пункту 2.1 додаткового договору №2, сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року наступного змісту: викласти графік платежів в новій редакції (додаток №1 до цього додаткового договору). Проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у графіку платежів (додаток №1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. Повернення відповідної частини кредиту та сплати процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невід»ємною частиною цього додаткового договору (додаток №1) та шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до підпунктів 2.1.5-2.1.8 пункту 2.1 додаткового договору №2, у випадку порушення позичальником будь-яких зобов»язань, встановлених умовами кредитного договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних. Підвищення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого зі своїх зобов»язань, передбачених умовами кредитного договору. Після підвищення процентної ставки та подальшого належного виконання позичальником своїх зобов»язань, встановлених умовами кредитного договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток зменшується на 4% річних. Зменшення процентної ставки в такому випадку не потребує укладання додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким зменшенням процентної ставки по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає зменшенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено належне виконання позичальником своїх зобов»язань, передбачених умовами кредитного договору та цього додаткового договору №2. Відповідно до пункту 2.3 додаткового договору №2, сторони домовились в строк до 08 лютого 2010 року провести реструктуризацію боргових зобов»язань шляхом зміни строків та розмірів погашення простроченого кредиту в сумі 191,83 доларів США, прострочених процентів в сумі 264,11 доларів США та процентів, нарахованих на прострочений кредит в сумі 01,98 доларів США, що виникли за період з 06 січня 2010 року по 06 січня 2010 року; відновлення нарахування процентів за весь період припинення нарахування процентів, якщо банком раніше було застосовано таке право. Нові строки погашення прострочених платежів та їх розмір визначаються у графіку платежів. Відповідно до пункту 2.4 додаткового договору №2, в термін до 06 квітня 2010 року позичальник зобов»язався сплатити банку пеню в розмірі 250,00 грн. У випадку належного виконання умов кредитного договору, в тому числі щодо відсутності прострочених боргових зобов»язань станом на 06 липня 2010 року, сторони домовились скасувати весь залишок пені, нарахованої за кредитним договором станом на дату сплати пені. Відповідно до пункту 3.1 додаткового договору №2, сторони домовились, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями кредитного договору та цього додаткового договору, положення цього додаткового договору підлягають пріоритетному застосуванню. До додаткового договору №2 позивачем наданий графік платежів (додаток №1) з якого вбачається, що загальна сума кредиту становить 21 625,41 доларів США, розрахунковим періодом за кредитним договором є календарний місяць, і сума платежів визначена ануїтентними платежами щомісяця, в яку включається погашення основної суми кредиту та проценти за користування кредитом. В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов»язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року із усіма існуючими (додатковий договір №1, додатковий договір №2) та майбутніми змінами, доповненнями та додатками, між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (як кредитором) та відповідачем [PERSON] (як поручителем) 08 лютого 2010 року був укладений додатковий договір №2 до договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.77-78). Згідно пункту 3 частини І додаткового договору поруки №2, підпункти А,Б пункту 2.1 договору поруки викладено в наступній редакції: боржник зобов»язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 06 серпня 2015 року. На дату укладення цього додаткового договору сума отриманого кредиту складає 22 152,18 доларів США. Боржник зобов»язаний сплатити проценти за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитному договорі. Згідно пункту 3 частини І додаткового договору поруки №2, пункт 2.2 договору поруки викладено в наступній редакції: на дату укладення цього додаткового договору розмір боргових зобов»язань, забезпечених порукою, становить 22 152,18 доларів США. В разі зміни, в тому числі збільшенні розміру боргових зобов»язань та/чи інших зобов»язань боржника за кредитним договором після укладення цього додаткового договору, такі зобов»язання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання поручителем цього договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору. Згідно частини ІІ додаткового договору поруки №2, сторони підтвердили, що решта положень договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року залишається без змін. Як вбачається із розрахунків, наданих позивачем (а.с.11, а.с.54), станом на 07 жовтня 2013 року за кредитним договором №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON] існує заборгованість у розмірі 30 355,04 доларів США та 843 813,42 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 21 255,94 доларів США, відсотки за користування кредитом - 9 099,10 доларів США, пеня за прострочення зобов»язань - 843 813,42 грн. Як вбачається із наданого позивачем витягу із додатку 1 (а.с.99) до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», позивач набув право вимоги заборгованості солідарно з [PERSON], [PERSON] за кредитним договором №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON] у розмірі 22 265,04 доларів США, з якої 21 255,94 доларів США - сума боргу по кредиту, 1 009,10 доларів США - сума боргу за процентами, а з наданих позивачем розрахунків (а.с.11, а.с.54) вбачається, що заборгованість за цим договором становить 30 355,04 доларів США та 843 813,42 грн., з якої залишок заборгованості за кредитом - 21 255,94 доларів США, відсотки за користування кредитом - 9 099,10 доларів США, пеня за прострочення зобов»язань - 843 813,42 грн. Розрахунки заборгованості за кредитним договором №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року не відображають ставок та сум, які бралися за основу при розрахунках, періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум, якщо такі мали місце бути. В витягу із додатку 1 (а.с.99) до договору купівлі-продажу кредитного портфелю та розрахунків заборгованості, наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог (а.с.11, а.с.54), вбачаються невідповідності. З цих підстав суд позбавлений можливості перевірити правильність цих розрахунків, оскільки кредитним договором передбачено, що розрахунковим періодом для нарахування процентів є 360 днів у році, а розрахунки містять відомості лише щодо наявності загальної суми заборгованості за кредитом, процентам, та суму пені станом на 07 жовтня 2013 року. Крім цього, пункт 6.4 частини №2 кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, вказує на те, що детальний розпис сукупної вартості кредиту визначається банком в додатках до цього договору. Пункт 5 частини №1 цього договору вказує, що графік платежів (додаток №1) є невід»ємною частиною договору. Разом з тим, в підпункті 2.1.2 пункту 2.1 додаткового договору №1 від 06 липня 2009 року і в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 додаткового договору №2 від 08 лютого 2010 року визначено, що графік платежів (додаток №1) викладено у новій редакції відповідно до кожного з цих додаткових договорів. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надано лише графік платежів (додаток №1) до додаткового договору №2 від 08 лютого 2010 року, ані графіку платежів до основного кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, ані графіку платежів до додаткового договору №1 від 06 липня 2009 року та детального розрахунку заборгованості за кредитом, процентами та пенею позивачем не надано. Ухвалою від 06 лютого 2014 року судом витребувались докази, необхідні для з»ясування цих обставин справи. Але позивачем ухвала суду не виконана і вимоги про надання графіків, доказів сплати кредиту та інших платежів та детального розрахунку заборгованості залишені поза увагою. Разом з тим, відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, пені, зазначені в розрахунку, є правильними. Також, позивачем не надано доказів виконаннями ними пункту 4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (як продавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» (як покупцем), та вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності, тобто письмового повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов»язапнні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні. Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості у розмірі 30 355,04 доларів США та 843 813,42 грн. за кредитним договором № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року із усіма існуючими змінами, доповненнями та додатками, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» відділення «Павлівське» та відповідачем [PERSON], і вважає необхідним у цій частині позовних вимог також відмовити у повному обсязі. Стосовно зустрічних позовних вимог відповідача [PERSON] про визнання недійсним та розірвання договору поруки №SR-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» суд виходить з наступного. Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що при укладанні договору поруки №SR-701/458/2008 позивач за первісним позовом навмисно увів його в оману, надавши для внесення першого внеску за кредитним договором № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року відповідачу [PERSON] додатковий кредит на підставі кредитного договору №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року у сумі 25 000,00 грн. Крім цього, користуючись обставинами невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов»язань за кредитними договорами №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року та № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, позивач продовжував нараховувати проценти за користування кредитом та застосовувати штрафні санкції, і не звернув стягнення на транспортний засіб як предмет застави. Як вбачається із первісного позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути заборгованість у розмірі 251 520,94 грн. за кредитним договором №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року тільки з відповідача [PERSON]. Виконання позичальником зобов»язань за цим кредитним договором не є таким, що забезпечене порукою, отже позовні вимоги в цій частини позивача за зустрічним позовом [PERSON] не стосуються. Відповідно до пункту 6.1 договору застави автотранспортного засобу №PCL-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (як заставодержателем) та відповідачем [PERSON] (як заставодавцем), (а.с.84-87), за рахунок предмета застави заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, такі вимоги: всі несплачені боргові зобов»язання, в тому числі заборгованість по овердрафту, всі інші свої вимоги, які можуть бути задоволені із вартості предмета застави, згідно з чинним законодавством України, включаючи вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобов»язань за кредитним договором та цим договором, (враховуючи не отриманий прибуток), а також всіх витрат, понесених заставодержателем у зв»язку із реалізацією його прав за цим договором. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, розірвання кредитного договору) належить виключно позивачеві (частина 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України). Ці положення Закону та договору застави вказують на виникнення у первісного позивача права на стягнення заборгованості за рахунок заставного майна, а не на обов"язок такого звернення. Не передбачено такого обов"язку позивача і умовами кредитного договору та договору застави автотранспортного засобу. Відповідно до вимог статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Позивачем за зустрічним позовом не доведено передбачених чинним законодавством підстав для зміни умов кредитного договору, а саме, істотного порушення відповідачем за його позовом умов кредитного договору чи настання сукупності чотирьох умов, передбачених ст. 652 ЦК України, що надають підстави вважати, що відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні кредитного договору. У відповідності до вимог п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов»язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором солідарно із позичальником. Як вбачається із договору поруки №SR-701/458/2008 з усіма існуючими змінами, доповненнями та додатками до нього, укладеного 07 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (як кредитором) та відповідачем [PERSON] (як поручителем), останній зобов»язався як солідарний боржник відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх боргових зобов»язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов"язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-яких з них окремо. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року у розмірі 251 520,94 грн. та стягнення солідарно заборгованості з [PERSON], [PERSON] за кредитним договором №CL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року з усіма існуючими змінами, доповненнями та додатками до нього у розмірі 1 086 441,26 грн., які такі, що заявлені необґрунтовано, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та суперечать матеріалам справи. Також, суд вважає зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання недійсним та розірвання договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року такими, що не ґрунтується на законі і вважає необхідним відмовити у його задоволенні. Судові витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed