Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 292 814,05 грн., та судові витрати в сумі 2 928,14 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.09.2006 року між АКБ «Райффайзен Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 63 545,00 доларів США строком до 13 вересня 2016 року зі сплатою 13,99 % річних за користування кредитними коштами. Для забезпечення належного виконання даного договору 13.09.2006 року були укладені договори поруки між позивачем та ТзОВ «Ванкувер», [PERSON], [PERSON], згідно з якими відповідачі ТзОВ Ванкувер», [PERSON], [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] з виконання умов кредитного договору. Однак, остання взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, поточні платежі по кредиту та нараховані відсотки згідно графіку не сплачує, на попередження не реагує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, заяв про можливість розгляду справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2006 року між АКБ «Райффайзен Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», відповідно правонаступником якого є ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-600/311/2006, згідно з яким АКБ «Райффайзен Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 63545,00 доларів США строком до13.09.2016 року зі сплатою 13,99 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позивач виконав умови в повному обсязі та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 63 545,00 доларів США. Згідно з умовами кредитного договору (п.1.5.1 кредитного договору) відповідач зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті нею за умовами кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 04.09.2012 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 292 814,05 грн. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору № CNL-600/311/2006, 13.09.2006р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» був укладений договір поруки № SR 600/480/2006 з ТзОВ «Ванкувер», а також договір поруки з [PERSON] № SR 600/481/2006 від 13.09.2006р., договір поруки з [PERSON] № SR 600/482/2006 від 13.09.2006р. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Нормами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з договорами поруки № SR 600/480/2006, SR 600/481/2006, SR 600/482/2006 від 13.09.2006 року відповідачі ТзОВ «Ванкувер», [PERSON], [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та відповідно до п. 1.2. договорів поруки, зобов'язуються нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання останньою. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Проте, відповідач [PERSON] умови договору не виконала та кошти за договором кредиту відповідно до встановленого графіку не повертала. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За умовами п.п. 4.1.1. -4.1.3. кредитного договору за порушення прийнятих на себе обов'язків стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визнаені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 грн. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1.9. кредитного договору визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню на користь позивача ТзОВ "ОТП Факторигн Україна". який є правонаступником ПАТ "ОТП Банк" солідарно з відповідачів [PERSON], як позичальника, та ТзОВ «Ванкувер», [PERSON], [PERSON], як поручителів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2 244,37 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved