Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 23.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 23.07.2007 року, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, станом на 31.07.2014 року у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11357 грн. 78 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов такого договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, 23 липня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 23.07.2007 року, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-15). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9-15). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобов'язання за вказаним договором не виконала. Станом на 31.07.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору складає всього 11357,78 грн., яка складається з: - 2474,38 грн. - заборгованість за кредитом; - 4824,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3041,68 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 517,04 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-8). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Згідно приписів ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved