Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що 29.11.2005 р. відповідно до укладеного договору №б/н від 29.11.2005 року (надалі - Кредитний договір) відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв»язку із зазначеним порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2011 року має заборгованість 43317.66 грн. Просили суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 43317.66 грн. за кредитним договором № б/н від 29.11.2005 року; судові витрати у розмірі 433.18 грн. судовий збір та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. 28.05.2012 року від позивача поступила заява про уточнення позовних вимог та позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 50912.64 грн. за кредитним договором № б/н від 29.11.2005 року. Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області 12 червня 2012 року розглянув цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та було винесено заочне ряшення, яким вирішено: стягнути з [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], в користь ПАТ КБ "ПриватБанк"(вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ, код ЄДРПОУ 14360570) рах. № [NUMBER], МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.11.2005 р. в розмірі 50912 (п"ятдесят тисяч дев"ятсот дванадцять) грн. 64 коп. та судові витрати в справі в сумі 553 (п"ятсот п"ятдесят три) грн. 18 коп. на рах. № [NUMBER], код ЄДРПОУ 14360570, МФО № 305299. Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 грудня 2012 року заочне рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.06.2012 року, ухваленого в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку на 10 год. 00 хв. 05 лютого 2013 року. 18.03.2013 року від відповідача [PERSON] (по первісному позову) поступила зустрічна позовна заява про встановлення факту відсутності в кредитному договорі усіх істотних умов кредитного договору та його визнання неукладеним, обгрунтовуючи позов тим, що 29 листопада 2005 року ним було подано в Червоноградське відділення відповідача заяву про видачу йому банківської карти на підставі даної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»булла надана [PERSON] банківська картка № [NUMBER]. Термін дії даної карти становив до листопада 2007 року. Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кам»янка-Бузького районного суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 50912.64 грн. та судового збоу 433 грн. 18 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, виходивши з того, що 29.11.2005 р. [PERSON] відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору без номера від 29.11.2005 рок отримав кредит в розмірі 25000.00 грн. під 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також вказує, що неналеджене виконання ним взятих на себе зобов»язань за кредитним договором призвело до винекнення заборгованості перед банком. Просив суд постановити рішення, яким встановити факт відсутності в договорі від 29 листопада 2005 року про видачу йому банківської картки № [NUMBER], передбачених законом істотних умов кредитного договору. Визнати кредитний договір від 29 листопада 2005 року про видачу йому банківської карти № [NUMBER] таким, що неукладений. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подані до суду позовні вимоги. Просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк»». Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.11.2005 р. між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до укладеного договору №б/н від 29.11.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв»язку із зазначеним порушенням зобов»язань за кредитним договором. Згідно з заявою від 28.05.2012 року про уточнення позовних вимог, представленою представником позивача заборгованість за договором б/н від 29.11.2005 року [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 23.05.2012 р. становить 50912 грн. 64 коп. , також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2038.94 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 ст.60 ЦПК України передбачає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а частина 4 цієї статті встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що борг по кредитному договору № б/н від 29.11.2005 року укладений з [PERSON] станом на 23.05.2012 року становить загальна заборгованість в розмірі - 50912.64 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2038.94 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§1.Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Доказів того, що заборгованість за Кредитним договором у відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором станом на 23.05.2012 рік складає 50912.64 гривень, Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є доказом порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу положень ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитом договором у розмірі 50912.64 грн., ( 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2038.94 грн. - штраф (процентна складова) є обгрутнованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення суми судового збору у розмірі 433.18 гривень та 120.00 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу також є обгрутнованими та підлягають задоволенню. Статтею. 203 ЦК України визначено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, дії сторін в момент укладення договору відповідали умовам ст.203 ЦК України. Статтею 215 ЦК України визначено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги відповідача безпідставні Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved