Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Кредитна спілка "Нарцис" (далі Позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного Договору про споживчий кредит №2/19-Р (Далі по тексту Кредитний договір ) від 08.02.2019 року [PERSON] отримала у КС "Нарцис" кредит у розмірі 30000 гривень. Забезпеченням кредиту були Договори поруки №2/19-Р/1 від 08.02.2019 року з [PERSON] , №2/19-Р/2 від 08.02.2019 року [PERSON] та №2/19-Р/3 від 08.02.2019 року та [PERSON] , відповідно до яких Поручителі відповідають перед Кредитором (КС "Нарцис") як солідарні боржники за виконання Боржником ( [PERSON] ) її зобов`язань, що випливають із Кредитного договору, що включає в себе зобов`язання повернути кредит, проценти за кредитом в розмірі 42% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до Графіка розрахунків Боржник кожен місяць, до 30 (31 числа) повинен сплачувати по 3177,38 гривні на погашення процентів за користування кредитом. У зв`язку з недотриманням умов Кредитного договору та Графіка розрахунків у [PERSON] виникла заборгованість за користування кредитом, у зв`язку з чим Позивач неодноразово звертався до Позичальника та Поручителів з нагадуваннями про сплату боргу, однак вимоги Позивача залишені без результату, тому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь Кредитної спілки "Нарцис" 44322,39 гривні та судові витрати по справі в сумі 1921 гривні. Голова правління Кредитної спілки "Нарцис" 17.01.2020 року [PERSON] подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог по даній справі, в якій зазначила, що після подання позовної заяви до суду, станом на 17 січня 2020 року Відповідачі сплатили 24365 гривень боргу по кредиту, на даний час наявна заборгованість по тілу кредиту в сумі 5833,86 гривні, не сплачені проценти 147,60 гривні та пеня 565,09 гривні, у зв`язку з чим Позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] на користь позивача на рахунок [NUMBER] в Хустському відділенні ЗОД АТ "Державний ощадний банк України", МФО 312356, код ЄДРПО 25998181) боргу за Договором про споживчий кредит №2/19-Р від 08 лютого 2019 року в сумі 21546,65 гривні та судові витрати по справі в сумі 1921 гривню. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.10.2019 було відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а Відповідачам був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначено, що Кредитна спілка "Нарцис" змінений позов підтримує повністю, просить розглянути справу без їхнього представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями Укрпошти про вручення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток, заяв про відкладення справи та відзиву на позов не подавали, про поважність причин неявки суд не повідомляли. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, повістки, що були направлені за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , були повернуті до суду без вручення з позначкою "виїхала". Оскільки даних про місце проживання чи знаходження [PERSON] немає, суд, відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, розмістив оголошення про її виклик до суду на веб-сайті судової влади України (Рахівського районного суду), отже, з опублікуванням оголошення про виклик, вона вважається такою, що повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою Відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду Позивача та не подання відзиву Відповідачами, ухвалив слухати справу за відсутності Відповідачів, які повторно в судове засідання не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що змінений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору про споживчий кредит №2/19-Р про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 08.02.2019 року [PERSON] отримала у КС "Нарцис" кредит у розмірі 30000 гривень. Відповідно до умов договору (п.3.5), погашення заборгованості здійснюється згідно Графіка платежів, що є Додатком №1 до Договору. Згідно з розділом 4 Кредитного договору №2/19-Р від 08.02.2019 зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується, у тому числі порукою. Відповідно до ст.ст.526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи слідує, що [PERSON] порушила свої зобов`язання за умовами вищевказаного договору та станом на 23.09.2019 року допустила заборгованість перед позивачем в сумі 44322,39 гривні, яка складалася з: 27978,72 грн боргу по тілу кредиту, 321,94 грн процентів за користування кредитом, 1021,73 грн пені, 15000 грн штрафу. Після пред`явлення позову до суду Відповідачі сплатили 24365 гривень по кредиту, у зв`язку з чим, 17.01.2020 року Позивач надала заяву про зменшення розміру позовних вимог та додала розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 17.01.2020 року заборгованість за кредитом №2/19-Р від 08.02.2019 становить 21546,65 гривні, з яких 5833,86 гривні залишок тіла кредиту, 147,69 гривні борг по відсотках, 565,09 гривні пеня та 15000 гривень штраф. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушила умови кредитного договору, зокрема вона прострочила свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце порушення строків виконання зобов`язання відповідачем [PERSON] . Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. За договорами поруки №2/19-р/1, №2/19-р/2 та №2/19-р/3 від 08.02.2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поручилися перед Кредитною спілкою «Нарцис» за зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №2/19-Р від 08.02.2019. Поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, зокрема за повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, включно з процентами за користування кредитом, включно з пенею, яка може бути нарахована у відповідності Кредитного договору та штрафу. Відповідальність поручителів настає з моменту порушення основного зобов`язання боржником і має бути виконане ними не пізніше 3-х днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги кредитора. Порука за цим договорами припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Зазначені договори підписані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] особисто. У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором 31.05.2019 року, 14.06.2019 року та 10.09.2019 року Кредитна спілка «Нарцис» направляла відповідачам досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак така залишилася без належного реагування, а кошти за Договором позивачеві так і не повернуто. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідачами не надано жодних доказів, які б підтверджували факт виконання зобов`язань за договором, що є предметом позову. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідачі жодних доказів відсутності у них заборгованості перед Позивачем не надали, суд приходить до висновку, що вимога про солідарне стягнення боргу з відповідачів на загальну суму 21546,65 гривні за кредитним договором, яка була заявлена позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 1921 гривню, суд стягує з Відповідачів порівну вищенаведені витрати на користь Позивача по 480 гривень 25 копійок з кожного.

Outcome: approved