Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 26.01.2012 року, яка станом на 31.07.2017 року становить 51188.11 грн. та складається з наступного: 1455.56 грн. - заборгованість за кредитом; 42228.83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4590.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2413.72 грн. - штраф (процентна складова) та судового збору, вказавши на таке. 26.01.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 1000.00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому змінювався. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг: п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; п. 2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку; п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Однак, відповідач порушив зобовязання за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Приймаючи до уваги, що відповідачка в судове засідання не зявилася, не зважаючи на те, що про розгляд справи повідомлялася належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням і від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи в її відсутності, тому справа розглядається заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно 26.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 1000.00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). В п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг зазначено,що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.(а.с.24). Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. (а.с.24). [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКу складає між нею та банком договір (а.с.6). Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому змінювався. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг: п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.26); п. 2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (а.с.26); п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.(а.с.27). Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.(а.с.11). Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідачка не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку, залишаючи кредитну картку в особистому користуванні до теперішнього часу. Однак, [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконувала, що і призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.07.2017 року становить 51188.11 грн. та складається з наступного: 1455.56 грн. - заборгованість за кредитом; 42228.83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4590.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2413.72 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повертати кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Однак, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене с. Урзуф. Так, враховуючи, що відповідач зареєстрований та постійно проживає в [INFO], нарахування штрафів та пені з комісією на суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.01.2012 року укладеним з [PERSON], є неправомірним. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4590.00 гривень, штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 2413.72 грн. (процентна складова) не підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачки слід стягнути на користь позивача: 1455.56 грн. - заборгованість за кредитом; 42228.83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 43684.39 грн. *100% : 51188.11 грн. ціни позову = 85,34%), тобто 85,34 % від ціни позову (85,34 % *1600 грн. :100%), що складає 1365.44 грн. На підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ч.2 ст.651, ст.1048, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України,

Outcome: partial