Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" суму заборгованості в розмірі 130947,18 дол. США, що за курсом 22,91 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2015 року складає 2999999,89 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в загальному розмірі 45000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKMOGА00000014 від 03.03.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 107312,50 дол. США, на термін до 02.03.2011 року, із зобов»язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 13.11.2015 року в розмірі 130947,18 дол. США, яка складається з наступного: 98437,38 дол. США - заборгованість за кредитом: 85461,27 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та надав довідку № [NUMBER], згідно якої , ПАТ КБ «ПриватБанк» не проводив реалізацію будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи у його відсутності. В матеріалах наявне письмове заперечення відповідача проти позову в якому [PERSON] посилається на те, що згідно заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17.09.2013 року було задоволено позов ПАТ КБ 2ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки: недобудований житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], а тому у зв"язку з тим, що підстава розгляду обидвох справ є спільною, а саме невиконання зобов"язань по кредитному договору № MKMOGА00000014 від 03.03.2008 року звернення стягнення на предмет іпотеки, що є власністю відповідача та стягнення суми заборгованості за договором кредиту, є подвійним стягненням з відповідача. Також просив застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач знав про порушення своїх прав ще у 2012 році. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGА00000014 на виконання якого [PERSON]. отримав кредит в розмірі 107312,50 дол. США, на термін до 02.03.2021 року, із зобов»язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобов»язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 13.11.2015 року в розмірі 130947,18 дол. США, яка складається з наступного: 98437,38 дол. США - заборгованість за кредитом: 85461,27 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов»язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до Умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту: згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Факт несплати відповідачем [PERSON] грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором. При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з розрахунку: 130947,18 дол. США, яка складається з наступного: 98437,38 дол. США - заборгованість за кредитом: 85461,27 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Також суд при прийнятті рішення враховує довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.02.2018 року № [NUMBER], згідно якої встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не проводив реалізацію будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що перебувають в іпотеці по кредитному договору № MKMOGА00000014 від 03.03.2008 року позичальника [PERSON], право на продаж яких ПАТ КБ «ПриватБанк» набув на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2013 року за № 712/19673/12. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд констатує, що згідно п. 4.5 кредитного договору, сторонами визначено строк позовної давності тривалістю п"ять років, а тому заява відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставною. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 № «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає, про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦПК України. Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед кредитором доведений, суд вбачає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленій сумі та понесені останнім судові витрати.

Outcome: partial