Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 11 квітня 2001 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] в Черняхівському відділенні Яготинського району Київської області (теперішня квартира [ADDRESS]). Вона є спадкоємцем померлого згідно ст. 531 ЦК УРСР, так як знаходилася на утриманні померлого з січня 2000 року до 11 квітня 2001 року. В силу ст. 531 ЦК України до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Дії з фактичного вступу в управління спадковим майном можуть бути вчинені як самим спадкоємцем, так і за його дорученням іншими особами (членами його сімї) протягом установленого законодавством шестимісячного строку. Вчинення таких дій щодо частини спадкового майна означає прийняття спадщини в цілому (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 р. «Про практику розгляду судами України справ про спадкування»). Як видно з технічного паспорту на квартиру та свідоцтва про право власності на житло вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. З врахуванням вищевикладеного, просила встановити, що вона знаходилася на утриманні у [PERSON] не менше одного року до його смерті, встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні, призначеному до розгляду на 9 листопада 2015 року пояснив, що він є сином померлого, але прийняти спадщину не бажає. Його батько є двоюрідним братом бабусі позивачки. Позивачка народилась у багатодітній сім"ї, знаходилась на повному утриманні та вихованні його батька. Після смерті спадкодавця він передав всі документи на квартиру матері позивачки, та остання проживала там з дитиною. В судове засідання 16 листопада 2015 року відповідач не з"явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В силу ч. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. В силу ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що позивачка є її донькою. В багатодітній сім"ї склалося скрутне становище. Її чоловік зловживав спиртним, влаштовував постійні сварки та бійки. В зв"язку з чим виховувати дітей їй допомагали родичі. Одна з дочок проживала та перебувала на повному утриманні у її сестри, а позивачку з трьох років утримував та виховував її двоюрідний дідусь [PERSON], який проживав сам, мав власну квартиру, отримував пенсію, тримав господарство, а вона навідувала дочку, допомагала спадкодавцю. Після смерті спадкодавця вона з дітьми проживала у його квартирі. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що неповнолітня [PERSON] жила у дідуся, оскільки її батько зловживав спиртним, бив матір. [PERSON] тримав підсобне господарство, отримував пенсію, повністю забезпечував [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер 11 квітня 2001 року в м. Яготин Київської області у віці 70 років. З довідки Двірківщинської сільської ради (а.с.5) вбачається, що у зв"язку з упорядкуванням вулиць згідно рішення сесії Двірківщинської сільської ради № 26-12-23 від 21.02.2000 року житлова квартира, яка належить [PERSON] знаходиться за адресою: селище [ADDRESS], (в минулому Черняхівське відділення [ADDRESS]). З технічного паспорту на квартиру, (а.с.6-7) вбачається, що загальна площа квартири за № 8 в будинку № 6 по вул. Л.Українки в с. Черняхівське Яготинського району Київської області складає 36,7 кв.м. та власником квартири є спадкодавець. З копії свідоцтва на право власності на житло від 23 грудня 1998 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) від 15 грудня 1998 року та розпорядження органу приватизації № 45 від 15.12.1998 року (а.с.8-9) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З копії свідоцтва про народження (а.с.10) вбачається, що [PERSON] народилася 3 грудня 1996 року в с. Черняхівка Яготинського району Київської області та її батьками є [PERSON] Газирар та [PERSON]. З копії паспорта (а.с.11) вбачається, що [PERSON] народилася 3 грудня 1996 року в с. Черняхівка Яготинського району Київської області та зареєстрована за адресою: [INFO]. З копії паспорта (а.с.12 ) вбачається, що [PERSON] народився 27 листопада 1967 року в с. Черняхівка Яготинського району Київської області та зареєстрований за адресою: м. Київ, вул. П.Панча11-б кв. 59. З копії свідоцтва про народження (а.с.14) вбачається, що [PERSON] народився 27.11.1967 року в с. Черняхівка Яготинського району Київської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.24) вбачається, що спадкова справа [PERSON], померлого 11 квітня 2001 року, відсутня. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 01 жовтня 2015 року (а.с.25-26) вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON]. Загальна площа квартири складає 36, 20 кв.м. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2001 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] в Черняхівському відділенні Яготинського району Київської області (на даний час квартира [ADDRESS]). В силу ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) позивачка є спадкоємицею померлого дідуся, так як із січня 2000 року і по 11 квітня 2001 року знаходилася на його утриманні. В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відповідач та матір позивачки, як законний представник особи, що перебувала на утриманні померлого не зверталися, та спадщину не прийняли. Проте, в силу ч. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, в зв"язку з чим, з врахуванням вимог ст. 1268 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved