Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №11215567000 від 13.09.2007 року в розмірі - 57 849, 12 дол. США, що станом на 26.08.2014 року за курсом НБУ еквівалентно -773 178, 61 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала ( а.с. 79, 94-95). Представник відповідача в судовому засіданні вимоги визнала частково , зокрема не заперечувала щодо стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №11215567000 у розмірі - 48 998,94 дол. США, а в частині стягнення процентів та пені просила відмовити. Зазначала, що дійсно 13.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11215567000, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 60 000,00 дол. США, який останній зобов'язався повертати частками у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору). За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 11,3 % річних. Станом на час подачі зазначеного заперечення заборгованість відповідача за кредитом складає - 48 998,94 дол. США, яку відповідач визнає. Стосовно заборгованості по процентам та пені, то ці вимоги не можуть бути задоволені, так як діючим законодавством України взагалі не передбачено нарахування пені в іноземній валюті. Виходячи зі змісту глави 51 ЦК України, неустойка є одним із заходів цивільної відповідальності, яка застосовується до боржника за порушення зобов"язання. За ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти допускається тільки при здійсненні розрахунків на території України у випадках, порядку та на умовах визначених законом. Однак, законом не передбачено можливості нарахування та стягнення з боржника неустойки в іноземній валюті, навіть з наступним переведенням суми неустойки в гривневий еквівалент. Положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Кредитним договором не передбачено перерахунку пені в гривневий еквівалент ( а.с. 96-97). Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що 13 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11215567000, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 60 000,00 доларів США. Відповідно до п.п.1.2.1, 1.2.2 кредитного договору визначено кінцевий строк повернення кредиту не пізніше - 13.12.2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредитів, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 11 цього Договору. Умовами п.1.3.1 кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлена у розмірі 11,30 % річних. Згідно умов Договору кредиту, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання прийняти, належним чином , використовувати і повернути кредит ( грошові кошти). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання щодо надання кредиту Кредитором виконано в повному обсязі. В свою чергу, позичальник свої зобов'язання, передбачені Договором кредиту щодо повернення Банку кредиту в терміни, встановлені графіком погашення кредиту ( Додаток №1 до Договору ) та сплати процентів, комісій, штрафів та інших платежів, не виконує. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Пунктом 7.1. договору передбачено, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов"язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту ( всієї суми або його частини ) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме:- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого ( еквіваленту ) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360" ( метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов"язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідних, святковим або неробочим днем. При цьому, Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку Крім того, відповідно до умов кредитного договору, при порушенні Позичальником вимог п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14 цього Договору Банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього Договору (а.с.10-17). Згідно до розділу 2 Договору, у забезпечення виконання зобов'язань відповідач в заставу передав Банку двокімнатну квартиру, загальною площею 95,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] Відповідно пункту 11.1 Договору сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14 цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов цим Договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцяти другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 ( сорок перший) календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку. 10 липня 2014 року на адресу [PERSON] представником АТ «УкрСиббанк» направлено за вих. №30-11/14289 письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, про що свідчить реєстр заказних пакетів (а.с.31, 32). Відповідач зобов'язання перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором №11215567000 від 13.09.2007 року в розмірі - 57 849, 12 дол. США, що станом на 26.08.2014 року за курсом НБУ еквівалентно -773 178, 61 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 48 998,94 дол.США., що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 654 892, 10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7 909,10 дол. США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 105 708, 55 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 275, 14 дол. США, що еквівалентно 3 677,37 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами- 665,94 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 8 900,59 грн., розрахунок якої додається (а.с. 33-39). У відповідності до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо відсутності правових підстав стягнення із відповідача на користь банку у доларах відсотків та пені , так як такі твердження не ґрунтуються на вищевказаних нормах чинного законодавства та договору. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості за договором кредиту є правомірними та мають бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір ( а.с.1).

Outcome: approved