Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідача про зобов»язання перерахування разової грошової допомоги та здійснення її виплати, як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», посилаючись на те, що являється учасником бойових дій, тому згідно ст. 12 вказаного закону має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком . Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнано, що не відповідає Конституції України, таке положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, тому суд вірно прийшов до висновку, що відповідач неправомірно здійснив виплату щорічної грошової допомоги за 2007 рік лише у розмірі 280,00 грн. відповідно до Закону України "Про державний бюджет України за 2007 рік", яким передбачено обмеження виплати вказаної допомоги. З 09 липня 2007 року дію норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було відновлено, але відповідачем не вчинено жодних дій щодо виконання рішення Конституційного Суду України та вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тим самим відповідач припустився неправомірної бездіяльності, порушує його права на соціальний захист, передбачені ст. 46 Конституції України . Просить зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області перерахувати та виплатити позивачу за 2007, 2008, 2009 роки щорічну разову грошову допомогу в розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - п»яти мінімальних пенсій за віком станом на момент виникнення права на виплату з урахуванням суми, отриманої позивачем в 2007,2008,2009 роках та відшкодувати понесені судові витрати. Відповідач -Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Новоукраїнської районної державної адміністрації (Новоукраїнської РДА) надало суду заперечення на позов в якому, посилаючись на Постанови Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року та № 211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2007- 2009 рр. відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначає, що розмір виплати щорічної разової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в 2007 році становив -280 грн., в 2008 -310 грн. у 2008 році - 340 грн., які згідно відомостей виплачено позивачу, тобто УПСЗН діяло в межах Закону. Фінансування виплати разової грошової допомоги проводиться з Державного бюджету, тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні подані заперечення підтримала у повному обсязі і так як кошти Кабінетом Міністрів України не виділялися та не надходили просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних обставин. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасниками бойових дій є особи , які брали участь у виконанні бойових дій по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з»єднань, об»єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії ( фронту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний так і у мирний час. Учасниками бойових дій згідно ст. 6 вказаного Закону визнаються військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворень відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені на виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії. Позивач [PERSON], [INFO], відноситься до соціальної категорії - учасник бойових дій, перебуває на обліку в УПСЗН Новоукраїнської РДА, має право на щорічну одноразову грошову допомогу, передбачену ст.12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується матеріалами справи, а саме: копією паспорта позивача, посвідченням учасника бойових дій, запереченням відповідача в якому зазначено, що щорічна грошова допомога позивачу в 2007-2009 р.р. виплачувалась саме відповідачем, в 2007 році -280 грн., в 2008 -310 грн., у 2009 році - 340 грн.. (а.с.9-14). Згідно приписів ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3898 -Х11 від 01.02.1994 р зі змінами та доповненнями, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на 05.05.2007 р. на 05.05.2008 р. та на 05.05.2009 року, учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове пенсійне страхування » визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб ,що втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Статтею 62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" затверджений на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, установлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01.04. по 01.07 2008 р затверджено в розмірі 481 грн. . Згідно ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для зазначеної категорії осіб установлено в розмірах . що діяли в грудні 2008 року, тобто 498 грн. Таким чином, відповідно до вимог зазначеного Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу необхідно було виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня 2007 рокув сумі : 406 грн. + 1% = 406 грн. + 4,06 грн. = 410,06 грн. 410,06 грн. х 5 = 2050,30 грн. - розмір разової грошової допомоги; до 5 травня 2008 року в сумі (481Х5) 2405 грн., до 5 травня 2009 року- 2490 грн.. з яких виплачено позивачу в 2007-2009р.р. відповідачем в 2007 році -280 грн., в 2008 -310 грн. у 2009 році - 340 грн.. (а.с.14). Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнано, що не відповідає Конституції України, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, тому суд вважає, що відповідач неправомірно та не у повному обсязі здійснив виплату щорічної грошової допомоги за 2007 рік лише у розмірі 280,00 грн. відповідно до Закону України "Про державний бюджет України за 2007 рік", яким передбачено обмеження виплати вказаної допомоги. Згідно рішення Конституційного суд України розміри виплат, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", втратили чинність. З 09 липня 2007 року дію норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було відновлено. Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. ст.22,64 Конституції України права громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, в тому числі зупиненням дій законів (їх окремих положень), лише в умовах повного або надзвичайного стану на певний строк . Такі умови на території України в 2007-2009 роках не встановлювались У справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов»язань. Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію в даному випадку це надання щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки. На підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення п. 20 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним. Ст.152 Конституції України визначено, що закони , інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно ст. 17-1 Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової допомоги до 5 травня, мають право її отримати до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Виходячи з вищенаведених обставин, суд дійшов до висновку, що з 09 липня 207 року та 22 травня 2008 року були відновлені права позивача на отримання ним щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком і УПСЗН Новоукраїнської РДА зобов»язане було до 30 вересня 2007 року, 30 вересня 2008 року та 30 вересня 2009 року нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову допомогу як учаснику бойових дій в розмірі, передбаченому Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто дії відповідача необхідно визнати неправомірними. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідача необхідно зобов»язати перерахувати та виплатити позивачу за 2007, 2008 , 2009 роки щорічну разову грошову допомогу в розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто п»яти мінімальних пенсій за віком станом на момент виникнення права на виплату з урахуванням суми, отриманої позивачем в 2007, 2008, 2009 роках. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України відповідач також зобов'язаний відшкодувати позивачу документально підтверджені (а.с. 2,3) судові витрати по справі у розмірі 45 (сорок п'ять) гривень 50 копійок.

Outcome: approved