Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням [PERSON] . Свої позовні вимоги, мотивують тим, що вони є власниками житлового будинку по [ADDRESS] Даний житловий будинок відноситься до колгоспного типу двору , головою якого є [PERSON], про що свдчить "свідоцтво про право особистої власності на будівлі", яке зареєстровано в Червоноградському МБТІ 20.03.1990 року під №205. у відповідності до погосподарської книги № 3 с.Нова Скварява Жовківського району (особовий рахунок [NUMBER]) станом на 30.06.1990 року в їх господарстві членами двору були , [PERSON], 1936 р.н. - голова двору, [PERSON], 1935 р.н., чоловік позивачки, який помер, позивачка [PERSON]С, 1973 р.н., [PERSON], 1975 р.н., син позивачки [PERSON], який залишив господарство ще у лютому 1997 року, вибув у м.Львів та в даний час перебуває за кордоном . Позивачка [PERSON]. у липні 1997 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON], та 15.07.1998 року зареєстрували відповідача у їх господарство. У зв"язку із негативною поведінкою відповідача в сім"ї, шлюб за рішенням суду було розірвано 07.12.2015 року. Хоча шлюб було розірвано відповідач продовжував проживати за зареєстрованою адресою та поводив себе негативно. Однак у вересні 2016 року відповідач [PERSON] залишив сім"ю та пішов проживати до іншої жінки де на даний час і проживає. Однак, з того часу він за вищевказаною адресою не появляється та по даний час не проживає, що підтверджується актами обстеження комісії від 29.12.2016 року, 28.12.2017 року, 14.08.2018 року. Позивачі протягом останніх двох років зверталися до відповідача усно , для того щоб останній знявся із реєстрації, оскільки не проживає, проте відповідач на їх прохання не реагує. А тому, реєстрація відповідача місця проживання його в даному житловому будинку чинить перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні належним йому майном, позбавляє їх право на субсидію. А тому, просять позов задоволити. Позивачі в судове засідання не прибули . Проте позивач одночасно представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю. Просить позов задоволити. Відповідач в жодне судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом, вирішено проводити заочний розгляд справи, за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не прибули , відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі в [ADDRESS], на підставі рішення виконкому №52 від 15.02.1990 року належить [PERSON] Із виписки з погосподарської книги № 3 Новоскварявської сільської ради №632 вбачається, с.Нова Скварява, № особовогорахунку [NUMBER], тип двору станом на 30.06.1990 року - колгоспний, голова двору [PERSON], 1936 р.н., члени двору : [PERSON], 1935 р.н., [PERSON] , 1973 р.н., [PERSON] 1975 р.н., при будинку є в користуванні 0,61 га. землі, для обслуговування будинку 0,01 га. Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Із копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що позивачка [PERSON] уклала шлюб 26.07.1997 року із відповідачем по справі [PERSON], та у зв"язку із одруженням своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" змінила на "[PERSON]". На підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2015 року укладений шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, рішення суду набрало законної сили 13.01.2016 року. Із довідки виданої Новоскварявською сільською радою від 25.10.2018 року та довідкою виданою начальником відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУМВС України у Львівській області від 31.10.2018 року вбчається, що відповідач [PERSON], [INFO] з 17.07.1998 року зареєстрований по [ADDRESS] Згідно актів обстеження житлово-побутових умов в господарстві позивачів в будинку по [ADDRESS], складених в складі комісії Новоскварявської сільської ради від 29.12.2016 року, 28.12.2017 року, 14.08.2018 року, вбачається що відповідач [PERSON] не проживає з вересня місяця 2016 року , проте зареєстрований в даному будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймає. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає в будинку позивачів понад 2 роки , суд приходить до висновку, що його слід визнати втратившим право на користування житлом в будинку. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). За положеннями ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.3 Правил реєстрації місця проживання реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено). Згідно з ч.3 ст.6 Закону, п.8 Правил з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у її будинку, позовні вимоги позивачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , слід задоволити .

Outcome: approved