Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", (надалі - «Позивач») та [PERSON] (надалі - Відповідач) уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П, з урахуванням додаткової угоди №1 від 20.11.2008, Додаткової угоди №2 від 20.03.2009 р. та Додаткової угоди №3 від 16.09.2010р. ( надалі за текстом - «Договір кредиту»), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60700 (шістдесят тисяч сімсот дол. 00 центів США) з порядком повернення кредиту, передбаченим статтею 1 договору кредиту зі сплатою 0% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 24 лютого 2023 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір №02-23-Ф080184П-50 від 25.02.2008 року, відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме: Нежиле приміщення, магазин, загальною площею 69,7 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане б/н від 12 листопада 2001 року Новокаховською міською радою на підставі рішення виконкому Новокаховської міської ради номер 243 від 23 жовтня 2001 року, Договору про поділ нерухомого майна серії ВСК номер 287574 від 01 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Крамчаніним С.А. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 8573, Договору купівлі-продажу серії ВСК номер 853958 від 28 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Олійник І.І. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 2896, право власності зареєстроване Каховським ДБТІ згідно з витягом номер 9504632 про реєстрацію права власності на нерухоме майно,виданим 01 січня 2006 року та Витягом номер 916577 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 05 грудня 2005 року в книзі номер 2, номер запису 209, за реєстраційним номером 3033417. Згідно п. 1.3. іпотечного договору, узгоджена сторонами іпотечна вартість складає 383 314.00 грн. ( Триста вісімдесят три тисячі триста чотирнадцять ) гривень 00 копійок. Свої зобов'язання, визначені договором кредиту, позивачем виконано належим чином в повному обсязі, а саме: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту, що підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Відповідачем не виконуються умови договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та Сплати процентів. Фактично відповідач припинив сплачувати кредит взагалі. Неналежне виконання, взятих на себе зобов'язань відповідачем, призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на дату розрахунку (додається) склала 95 453,73 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста п'ятдесят три ) дол. США 73 центи, що в еквіваленті складає 2123546,73 грн. (два мільйони сто двадцять три тисячі п'ятсот сорок шість грн. 43 копійки). Позивачем було надіслано відповідачу вимогу терміново сплатити заборгованість (належним чином завірена копія додається). Проте дану вимогу відповідачем не виконано. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] ([INFO]., ідентифікаційний номер [NUMBER]) перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (МФО 30002; ЄДРПОУ 00039019, адреса: вул. Ковпака, буд. 29, м. Київ, 03150) за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П від 25 лютого 2008 року в розмірі 95453,73грн. (дев'яносто п'ять тисяч чотириста п'ятдесят три доларів США 73 центи ) дол. США, що в еквіваленті складає 2123546,73 (два мільйони сто двадцять три тисячі п'ятсот сорок шість грн. 43 копійки), що складається із: заборгованості за кредитом - 51263,38 доларів США, що еквівалентно 1 140 449,55 грн., заборгованості за відсотками - 34754,47 доларів США, що еквівалентно 773,177,96 грн., розмір пені за прострочення повернення кредиту - 3123,60 доларів США, що еквівалентно 69490,31 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 6312,29 доларів США, що еквівалентно 1,40428,62 грн. звернути стягнення на Нежиле приміщення, магазин, загальною площею 69,7 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане б/н від 12 листопада 2001 року Новокаховською міською радою на підставі рішення виконкому Новокаховської міської ради, номер 243 від 23 жовтня 2001 року, Договору про поділ нерухомого майна серії ВСК номер 287574 від 01 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Крамчаніним С.А. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 8573, Договору купівлі-продажу серії ВСК номер 853958 від 28 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Олійник І.І. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 2896, право власності зареєстроване Каховським ДБТІ згідно з витягом номер 9504632 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 01 січня 2006 року та Витягом номер 916577 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 05 грудня 2005 року в книзі номер 2, номер запису 209, за реєстраційним номером 3033417, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за стартовою ціною, яка встановлена та погоджена сторонами, іпотечна вартість, а саме 383 314,00 ( триста вісімдесят три тисячі триста чотирнадцять) гривень 00 коп (у спосіб, встановлений ст. 38 Закону Україні «Про іпотеку»), з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки (Нежиле приміщення, магазин, загальною площею 69,7 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]), шляхом передачі його в управління Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» на період до його реалізації. Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019, адреса: вул. Ковпака, буд. 29, м. Київ, р/р 2909942013004 в ПАТ «Укрсоцбанк») судовий збір в сумі 3654,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності до заборгованості, заявленої ПАТ «Укрсоцбанк», також посилався на те, що не згоден з вартістю предмета іпотеки; вважає, що позивачем не підтверджено надання йому банком кредиту, а банком не надано документ, підтверджуючий правомочність здійснення операцій з валютними цінностями; просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; 28.09.2015 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час, місце та день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 України наслідками порушення Позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 25 лютого 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", (надалі - «Позивач») та [PERSON] (надалі - Відповідач) уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080184П, з урахуванням додаткової угоди №1 від 20.11.2008, Додаткової угоди №2 від 20.03.2009р. та Додаткової угоди №3 від 16.09.2010р. (надалі за текстом - «Договір кредиту», відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60700 (шістдесят тисяч сімсот дол. 00 центів США) з порядком повернення кредиту, передбаченим статтею 1 договору кредиту зі сплатою 0% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 24 лютого 2023 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.9 Договору кредиту відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями. У відповідності до п. 3.3.5. Договору кредиту, Відповідач зобов'язався суворо дотримуватись положень Договору кредиту. Відповідно до п. 4.5. Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно Відповідач зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту і нарахованими штрафними санкціями (штраф, пеню). В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір №02-23-Ф080184П-50 від 25.02.2008 року, відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, магазин, загальною площею 69,7 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане б/н від 12 листопада 2001 року Новокаховською міською радою на підставі рішення виконкому Новокаховської міської ради номер 243 від 23 жовтня 2001 року, Договору про поділ нерухомого майна серії ВСК номер 287574 від 01 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Крамчаніним С.А. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 8573, Договору купівлі-продажу серії ВСК номер 853958 від 28 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Олійник І.І. та зареєстровано в реєстрі за реєстраційним номером 2896, право власності зареєстроване Каховським ДБТІ згідно з витягом номер 9504632 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 01 січня 2006 року та Витягом номер 916577 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 05 грудня 2005 року в книзі номер 2, номер запису 209, за реєстраційним номером 3033417. Згідно п. 1.3. іпотечного договору, сторонами узгоджена іпотечна вартість предмету іпотеки, яка складає 383 314,00 грн. ( Триста вісімдесят три тисячі триста чотирнадцять ) гривень 00 копійок. Додатковою угодою №1 від 25.02.2008 року про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії №Ф 080184П від 25.02.2008р сторони погодили збільшити з 25.02.2008р проценту ставку до 13,5%, а з 20.10.2008 року до 15% річних та комісій. Додатковою угодою №2 від 25.02.2008 року про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії сторони затвердили новий графік повернення основної суми кредиту, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 24.02.2023 року. Також пунктом 1.1.2, 2.4.5 Додаткової угоди до договору кредиту сторони визначили, що погашення кредиту здійснюється до 10 (десятого) числа кожного місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку, та в останній день користування кредитом, а процентів не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Додатковою угодою №3 від 16.09.2010 року про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії №Ф 080184П від 25.02.2008р сторони погодили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату складання цієї додаткової угоди складає 51263 дол. 38 центів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами становить 1966 дол. 64 центів США. [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконав, на його адресу банком направлялася вимога від 31.03.2015 року про усунення порушення за договором кредиту, позичальника було повідомлено про прострочену заборгованість за кредитом та відсотками, та повідомлено, що у разі неповернення кредитної заборгованості у повному обсязі протягом 30 днів з моменту отримання зазначеної вимоги, банком будуть застосовані заходи примусового стягнення боргу у судовому порядку. Факт простроченої кредитної заборгованості [PERSON] не визнається взагалі, так як на його думку, банком не надано належних доказів в підтвердження отримання ним кредитних коштів в сумі 60700 дол.США. Відповідно до п.2.1. Договору визначено, що видача траншів кредиту на цілі, визначені п.1.2 Договору проводиться шляхом готівки з позичкового рахунку №22037877918733 в Херсонській області філії АКБ «Укрсоцбанка» в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату отримання Траншу, згідно Додатком №1 Договору. На дату укладення кредитного договору та видачі [PERSON] кредитних коштів, готівкові кошти видавались у відповідності до положень діючої на той час «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року №337, яка регламентує видачу готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків за видатковими касовими документами через касу банку або із застосуванням платіжних карток з їх рахунків чи відповідного рахунку банку через його касу або банкомат. Відповідно до п.4 глави -3 Інструкції видача готівки іноземної валюти здійснюється за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо. Згідно пункту 6 Інструкції у заявах на видачу готівки,на підставі яких видається клієнтам готівка незалежно від суми, за винятком реалізації ювілейних, пам'ятних та інвестиційних монет, мають зазначатися дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, найменування документа, серія, номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала». В заявах на видачу готівки № 3-1 від 08.07.2008р, №1-2 від 03.07.2008р, № 3-2 від 18.07.2008р, №1-1 від 23.06.2008р № 1-1 від 25.02.2008р, № 1-3 від 07.04.2008р, зазначено П.І.Б. отримувача грошових коштів, а саме - [PERSON], зазначена сума коштів, що видається, паспортні дані отримувача, та інші дані відповідно до вимог Інструкції. Суд приходить до висновку, що заяви на видачу готівки є касовим документом, що підтверджує отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 60700,00 доларів США. Факт підписання вищевказаних заявок на видачу готівок відповідачем не заперечується. Посилання позивача та той факт, що Заява про видачу готівки, не є фактом отримання кредитних коштів - є безпідставним, оскільки на час видачі кредиту [PERSON] діяла «Інструкція про касові операції в банках України» (затв. постановою Правління НБУ від 14.08.2003 N 337), лише 01.06.2011 року Національним банком України була прийнята нова Постанова про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні за № 174, яка в свою чергу визнала попередню постанову Правління НБУ від 14.08.2003 N 337 "Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України" (яка діяла на момент видачі ) такою, що втратила чинність. І вже починаючи з червня 2011 року до переліку касових документів, які оформляються згідно з проведенням касових операцій замість заяви на видачу готівки була замінена на «квитанцію». Між тим, у відповідності до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому в даному випадку судом при розгляді справи застосовується Інструкція на час укладання договору та видачі кредитних коштів. Позивач, як кредитодавець відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON], як позичальника, що прострочив повернення чергової частини кредиту, дострокового повернення тієї частини позики, що залишилася разом з нарахованими процентами, а також несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі та проценти, пеню за прострочення виконання зобов'язання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.З ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж, починаючи з моменту порушення строку його погашення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON], подав заяву до винесення рішення про застосування строку позовної давності. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст.261 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку. За аналізом даної правової норми, у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 6), останній платіж був здійснений [PERSON] 10.06.2013 року, а саме відсотків в сумі 300,00 дол. США. За таких обставин суд вважає, що перебіг строку позовної давності є перерваним, оскільки відповідачем вчинено дії, які свідчать про визнання ним свого боргу, тому банк не порушив строки позовної давності по зверненню до суду з даним позовом. Пунктом 4.1 Додаткової угоди №2 до кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. За змістом ст. ст. 3,4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Виходячи із того, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, то з огляду на зазначене пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні. Згідно розрахунку пені за несвоєчасне погашення кредиту і відсотків, наданого банком, розрахунок здійснено хоч і з урахуванням скороченого строку позовної давності, але не за рік перед зверненням банку до суду, тому суд вважає, що пеню за неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань слід здійснювати не з 17 березня 2014 року, а з 28 травня 2014 року, враховуючи дату звернення банку до суду з позовом 28.05.2015 року (про що свідчить поштовий штемпель на конверті). Тому нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту за вказаний період складає 2723,73 дол. США, що еквівалентно 60 575,75 грн., а пеня за несвоєчасне погашення процентів складає 5400,80 дол. США, що еквівалентно 120 115,79 грн. Що стосується заперечень [PERSON], пов'язаних з продажем предмету іпотеки за стартовою ціною в сумі 383 314 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку", №898 - IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідні положення містяться п.п.4.5. іпотечного договору від 25.02.2008 року. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 38 Закону № 898-ІУ, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 вищевказаного Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. В правовій позиції Верховного Суду України, наданій за наслідками розгляду справи №6-61цс15 від 27.05.2015 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права зазначено, що виходячи зі змісту поняття „ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України „Про іпотеку", судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону „Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. З урахуванням встановлених обставин справи, приймаючи до уваги той факт, що між сторонами спору не досягнуто спільної домовленості щодо ціни позову іпотечного майна, а відповідачем клопотання про проведення судової експертизи щодо визначення дійсної вартості предмету іпотеки, не заявлялося, тому початкову ціну слід встановити відповідно до п.п.1.3., іпотечного договору, а саме 383 314 грн. Позивач має право на здійснення операцій з валютними цінностями, що підтверджується матеріалами справи, а саме: банківською ліцензією № 5 від 29.12.2001 року, дозволом №5-1 від 29.12.2001 року, додатком до дозволу №5-1 від 29.12.2001 року, виданих Національним Банком України. Враховуючи вищенаведені роз'яснення та зважаючи на те, що предмет іпотеки є нежитловим приміщенням, суд вважає, що допущене боржником порушення основного зобов'язання завдає значних збитків іпотекодержателю, який протягом тривалого часу не отримує коштів, на які розраховував, тому позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню На підставі ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають також стягненню з відповідача судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст. 526, 527, 530, 536, 553, 572, 575, 589, 590, 610, 611, 623, 1050, 1052, 1054-1057 ЦК України, ст. ст.38-40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial