Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», посилаючись на те, що 15 січня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір-заява № 305835/3333/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний", відповідно до умов якого позивач внесла, а банк прийняв грошові кошти у національній валюті на вкладний рахунок у сумі 90000 грн на строк з 15 січня 2015 року по 15 квітня 2015 року з виплатою 23,10 % річних. Нараховані проценти вона отримувала. Після закінчення строку розміщення вкладу вона звернулася до банку з проханням повернути суму вкладу. Однак банком в усній формі їй було відмовлено з посиланням на тимчасові фінансові проблеми. 17.04.2015 року позивач надіслала на адресу відповідача лист з вимогою повернути суму вкладу, однак відповіді на день складення позову не отримала. На її звернення щодо повернення вкладу відповідач не реагує. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 90000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги: просить стягнути з відповідача на свою користь суму депозитного вкладу у розмірі 90000 грн; проценти за фактичне користування коштами (вкладом) за період з 16.04.2015 року по 09.08.2015 року включно (116 днів) у сумі 6607,23 грн; 3 % річних за невиконання грошового зобов"язання (116 днів) в сумі 858,08 грн та втрати від інфляції за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно у сумі 15276,63 грн; витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та наведений в уточненій позовній заяві розрахунок суми, просить задовольнити уточнені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені у позові. Пояснила, що відповідач відмовляється повернути їй кошти по депозитному вкладу у розмірі 90000 грн. Під час укладання договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) банк не надав їй на руки один екземпляр основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит", який є невід"ємною частиною договору. Вона неодноразово зверталася до відповідача з заявою про повернення депозитного вкладу, але відповідач не виконує свій обов"язок щодо повернення коштів. У відділення банку по вулиці Костенко,6 в м. Кривий Ріг охоронець навіть не пустив її і сказав надсилати все поштою. Просить уточнений позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Надав заперечення на позовну заяву (а. с. 41), відповідно до яких вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що відповідно до п. 5.2 Основних умов у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобовязаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. Позивач у своїй заяві від 15.04.2015 року про повернення вкладу не зазначила спосіб повернення вкладу: шляхом видачі готівкою або перерахування на її власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із зазначенням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Враховуючи цей факт, вважає, що позивач не скористалася наданим їй правом отримання у готівковій формі суми вкладу, тому прострочення виконання зобов"язання банком не сталося і звернення до суду є передчасним. Крім того, зазначає, що вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу є безпідставними, оскільки відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов"язані з надання правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. Позивач не надала докази на підтвердження даних про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній справі; не додано саму угоду про надання правової допомоги; квитанція не може бути доказом витрат на правову допомогу, оскільки не містить інформації, що кошти сплачені на користь адвоката або іншого спеціаліста в галузі права; невідомо, чи являється [PERSON] адвокатом або спеціалістом в галузі права. Просить відмовити у задоволення позову. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає встановленими такі обставини. 15 січня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" укладений договір-заявка № 305835/3333/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 3 місяці в національній валюті, відповідно до умов якого [PERSON] внесла, а банк прийняв грошові кошти у національній валюті на вкладний рахунок № 2630.8.057672.007 у сумі 90000 грн на строк з 15 січня 2015 року по 15 квітня 2015 року у порядку та на умовах, визначених в договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Основні умови). За час користування коштами вкладу протягом строку дії договору-заяви, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою 23,10 % річних. Після закінчення строку дії договору вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних вимог. Відповідно до п. 9 Договору-заяви Основні умови разом з договором-заявою складають договір банківського вкладлу та є його невід"ємними частинами (а. с. 5, 6). Відповідно до п. 5.2 Основних умов у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобовязаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування) (а. с. 34-36). 15.04.2015 року [PERSON] звернулася до відповідача, а саме до відділення № 8 Криворізької філії АТ "Банк "Фінанси та Кредит", у якому укладала договір-заяву - із заявою про повернення банківського вкладу у сумі 90000 грн, розміщеного згідно договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Пенсійний" 305835/3333/3-15, чим засвідчила свій намір припинити дію договору (а. с. 7). Письмової відповіді на свою заяву позивач не отримала. Окрім цього, 17.04.2015 [PERSON] шляхом надіслання поштою звернулася до відповідача за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60 з заявою про повернення грошових коштів у сумі 90000 грн, розміщених за договором № 305835/3333/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" (а. с. 8, 43-44). Заява отримана відповідачем 24.04.2015 року (а. с. 46). Листом від 29.05.2015 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" на заяву позивача повідомило, що повернення вкладів фізичних осіб, строк розміщення яких закінчився, може здійснюватися таким чином, за наявності достатніх коштів в касі відділення: у готівковій формі в національній валюті у межах 150000 грн на добу на одного клієнта або у безготівковому порядку в національній валюті на рахунок за реквізитами, наданими клієнтом банку. Запропоновано у будь-який зручний час звернутися до банку для подальшого обслуговування (а. с. 45). 05.08.2015 року позивач, в черговий раз звернулася до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у сумі 90000 грн (а. с. 47-48). Відповідь на зазначену заяву відповідачем не надана. Відповідно до виписки від 03.08.2015 року по особовому рахунку № 2630.8.057672.007 за період з 15.01.2015 року по 28.05.2015 року - 16.04.2015 здійснено перерахування суми вкладу на рахунок на вимогу [PERSON] у зв"язку із закінченням строку дії договору (а. с. 37). Відповідно до виписки від 03.08.2015 року по особовому рахунку № 2620.0.057672.008 за період з 15.01.2015 року по 28.05.2015 року - 15.04.2015 року перераховано суму нарахованих відсотків з рахунку на вимогу на платіжну картку [PERSON] у розмірі 625,98 грн. 16.04.2015 здійснено перерахування суми вкладу на рахунок на вимогу [PERSON] у зв"язку із закінченням строку дії договору. Вихідний залишок на рахунку - 90000 грн (а. с. 39-40). Відповідно до договору № 12 про надання правової допомоги від 21.04.2015 року, укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], адвокат [PERSON] надала позивачу юридичну допомогу у вигляді складення позовної заяви про стягнення грошових коштів, розміщених на депозитному рахунку в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (а. с. 49-50). Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 21.04.2015 року адвокат [PERSON] 21.04.2015 року надала [PERSON] юридичні послуги відповідно до договору № 12 про надання правової допомоги від 21.04.2015 року. Вартість послуг згідно квитанції від 21.04.2015 року становила 400 грн (а. с. 8, 51). Викладеним обставинам відповідають правовідносинам, які випливають з належного виконання зобовязання, прав та обов'язків сторін у зобовязанні, наслідків невиконання зобов"язань, а також які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" та ст.ст. 1058-1061 ЦК України та глави 72 ЦК України про банківський рахунок. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг. У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. За змістом ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). Перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку без надання вкладнику можливості використання цих коштів не дає підстави вважати, що кошти були повернуті вкладнику. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України (постанова від 25 грудня 2013 року у справі № 6-140цс13) та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 15 січня 2014 року у справі № 6-43949св13 та ухвала від 19 лютого 2014 року у справі № 6-2582св14). Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до абзацу 2 п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення), за договором банківського строкового вкладу (депозиту) банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (депозиту). Відповідно до абзаців 4-7 п. 3.3 Положення у разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги вкладника про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі вкладнику письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, а також із виплати процентів на вклад за фактичне користування вкладом, не надав їй письмового повідомлення про невиконання цієї вимоги із зазначенням причини неповернення вкладу, відповідач суттєво порушує право позивача щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на її рахунку. Розмір процентів за фактичне користування вкладом становить 6607,36 грн: сума вкладу 90000 грн х 23,10 % річних (20790 грн) : 365 днів = 56,96 56,96 х 116 днів (фактичне користування вкладу з 16.04.2015 року по 09.08.2015 року включно) = 6607,36 грн. 3 % річних за невиконання грошового зобов"язання за період з 16.04.2015 року по 09.08.2015 року включно становить 858,40 грн: 90000 грн (сума вкладу) х 3 % = 2700 2700 : 365 днів = 7,4 7,4 х 116 днів (кількість днів прострочення зобов"язання) = 858,40 грн. Втрати з урахуванням індексу інфляції за період з 16.04.2015 року по 30.06.2015 року включно становить 8813 грн, а саме: з 16 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року включно - індекс інфляції 114 % = 6300 грн; за травень 2015 року - індекс інфляції - 102,2 % = 2119 грн; за червень 2015 року - індекс інфляції 100,4 % = 394 грн. Таким чином, з огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума депозитного вкладу у розмірі 90000 грн; проценти за фактичне користування коштами (вкладом) за період з 16.04.2015 року по 09.08.2015 року включно у сумі 6607 грн 23 коп у межах заявлених вимог, оскільки позивач у судовому засіданні позовні вимоги не збільшувала та просила стягнути з відповідача суму 6607 грн 23 коп.; 3 % річних за невиконання грошового зобов"язання за період з 16.04.2015 року по 09.08.2015 року включно в сумі 858 грн 08 коп. у межах заявлених вимог; а також підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення втрат з урахуванням індексу інфляції за період з 16.04.2015 року по 30.06.2015 року включно в сумі 8813 грн, з огляду на те, що в наведеному позивачем розрахунку зазначений розмір втрат з урахуванням індексу інфляції за квітень 2015 року як за повний місяць, а не з 16.04.2015 року. У задоволенні решти суми втрат від індексу інфляції необхідно відмовити. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу - суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги\~ адвоката\~ або іншого фахівця в галузі права, несуть\~ сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Для визначення критеріїв розумності понесених позивачем витрат на правову допомогу суд враховує: обсяг роботи, виконаної особою, яка надавала правову допомогу, результати роботи, досягнуті ним; складність справи, що розглядається. Однак, позивачем не надані належні докази для підтвердження обсягу виконаної роботи, пов'язаної з наданням адвокатом [PERSON] правової допомоги позивачу [PERSON], не надано розрахунок погодинної роботи, пов'язаної з наданням правової допомоги. Таким чином, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню. Отже, задоволенню підлягає всього сума 106278 грн 31 коп. ( в тому числі 9000 грн + 6607,23 грн + 858,08 грн + 8813 грн). Також підлягають стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 1062,78 грн.

Outcome: partial