Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовною заявою до Відділу комунального\~майна та\~з питань\~захисту прав\~споживачів Рахівської\~районної радипро визнання права користування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 квітня 2007 року, на підставі договору купівлі-продажу між Відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів та позивачем, [PERSON] , останнім придбано нежитлові приміщення, загальною площею 140,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] . До їх купівлі у 2007 р. зазначені нежитливі приміщення загальною площею 140,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , він орендував у представництва Фонду державного майна України в Закарпатській області на підставі договору оренди від 08.11.2000. Згідно технічного паспорта від 1998 року, нежитлові приміщення розміщено у колишньому магазані "М`ясо", за адресою [ADDRESS] . У дворі будинку [ADDRESS] знаходиться тимчасова господарська споруда, площею 62,75 кв. м., який згідно технічного паспорта від 17.10.2017 є частиною цих нежитлових приміщень та защначена як "пічна". Цією тимчасовою господарською будівлею позивач користується з весни 2000 року. Нежитлові приміщення у [ADDRESS] розміщено у колишньому магазані "М`ясо", який з 1997 року для здійснення господарської діяльності використовував Рахівський м`ясокомбінат (к/п 20467964), що підтверджується Патентом №1 від 17.05.1997. Для забезпечення господарської діяльності та створення нормальних умов праці працівників магазину у дворі будинку [ADDRESS] , де знаходився магазин "М`ясо", у 1997 році комбінатом було споруджено тимчасову господарську будівлю, яка не є капітальною спорудою, для розміщення матеріалів (дрова) для опалення приміщень магазину " [INFO] ". Зазначена господарська споруда була тимчасовою спорудою, яка не була капітальною будівлею, пов`язаною фундаментом із земельною ділянкою та потребувала поліпшень, що не представлялося можливим, у зв`язку зі складеним фінансовим становищем комбінату, з дозволу директора комбінату, з дозволу директора комбінату, не припиняючи користування комбінатом позивачу було надано право користуватися цією тимчасовою господарською спорудою з умовою спільно з комбінатом нести витрати на її утримання. Дозвіл керівництва комбінату на право позивача користуватися тимчасовою господарською спорудою у дворі будинку [ADDRESS] було оформлено, шляхом накладення директорм комбінату відповідної резолюції на письмовому зверненні позивача до комбінату про надання такого дозволу, яке залишилося у справах комбінату. Згодом орендні відносини з комбінатом, у зв`язку з його складним фінансовим становищем, було припинено і представництвом Фонду державного майна, нежитлові приміщення, площею 140,8 кв.м., де знахдиться магазин, було передано в оренду позивачу, про що було укладено відповідний договір оренди від 08.11.200, а згодом придбані позивачем на підставі відповідного договору від 26.04.2007. Щодо тимчасової господарської будівлі у дворі будинку, де розміщувався магазин, то ця будівля залишилася у користуванні позивача та залишається до цього часу. Відповідач не визнає право позивача користуватися зазначеною господарською будівлею, хоча остання не відноситься до об`єктів комунальної власності, а отже задоволення позову не порушує права відповідача. На підставі наведеного просив визнати за [PERSON] право користування тимчасовою господарською будівлею, площею 62,75 кв.м., яка розташована у дворі будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 10.09.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого зщасідання. Надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 09 жовтня 2019 року представником відповідача, начальником відділу комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради, С.О. Мільчевич, подано через канцелярію суду відзив но позов. У відзиві позовні вимоги не визнають. Вважають їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що відділ комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради, являється неналежним відповідачем по справі, не являється власником спірного майна, воно не перебуває в його управлінні і жодного відношення до нього не має. Вказана господарська будівля не входить та ніколи не входила до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міста Рахівського району, які знаходяться в управлінні відділу комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради. З приводу предмета спору пояснили, що 26.04.2007 між відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів та позивачем, [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу №1, згідно якого останній придбав вбудовані приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 140,8 кв.м., яка включала в себе площу двох торгових залів (85,93 кв.м.), складського приміщення (18,8 кв.м.), морозильної камери (6,82 кв.м.), двох коридорів (17,25 кв.м.) та підсобного приміщення (12 кв.м.). Жодні інші приміщення чи господарські будівлі не входили до складу майна, яке придбав позивач і не могли йому належати. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідно до технічного паспорту від 17.10.2017, господарська будівля, яка є предметом спору, є невід`ємною частиною вбудованих приміщень та зазначена в ньому, як "пічна". Однак, у технічному паспорті, жодним чином не зазначено, що господарська будівля є невід`ємною частиною будь-яких приміщень. Насправді вона відображена, як самостійна господарська будівля, а приміщення що до неї входять фігурують під назвами "сарай" і аж ніяк не "пічна". Крім того, позивачем не надано жодного доказу того, що даною господарською бідівлею він користується з весни 2000 року. На підставі наведеного, просили відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 04.03.2020 залучено до участі у розгляді справи Рахівську міську раду, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Закрито підготовче засідання, а справу призначено до судового розгляду по суті. 03.04.2020, представником третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, Рахівської міської ради, [PERSON] подано письмові пояснення по справі. Вважають, що зазначені позовні вимоги не можуть бути задоволені, а факти викладені у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам. Будівля гаража, щодо якої йде спір знаходиться навпроти будівлі, яку придбав [PERSON] і жоодним чином не підпадає під твердження "частина будівлі". Документи, на які посилається позивач, як доказ, жодним чином не доводять факту придбання спірного майна. В договорі купівлі-продажу та технічному паспорті навіть не здогадується про таке майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №119459105, відомості щодо власника майна (гаража) у дворі будинку [ADDRESS] - відсутні. Вважають, що вказане приміщення не має власника, являється безхазяйним та зайняте позивачем самовільно. На підставі наведеного, просили відмовити у задоволенні позову. На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/1699/19. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області\~ Марусяк М.О. для прийняття до провадження. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 16.11.2020, справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] \~у судове засідання не з`явився. 10.08.2021 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обмязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача, відділу комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради, в судове засідання не з`явився. В.о. начальника відділу, Г.М. Костяк 28.09.2021 подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив розглянути справу без їх участі. У задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позов. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Рахівської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник за довіреністю, [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без представника Рахівської міської ради. Позовні вимоги не визнають. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №1 від 26.04.2007 укладеного між відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської райради та [PERSON] , останній придбав у власність вбудовані приміщення, загальною площею розміром 140,80 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини стверджуються копією договору купівлі-продажу №1 від 26.04.20017. Пред`являючи\~позов до\~суду,\~позивач посилалася\~на те,\~що поряд з належними йому приміщеннями знаходиться тимчасова господарська споруда, "пічна", площею 62,75 кв.м., якою він користується з весни 2000 року до цього часу, оскільки до купівлі вищевказаних приміщень така була ним орендована та використовувалась як склад. Проте, як вбачається з договору оренди від 08.11.2000, [PERSON] орендував нежитлове приміщення з підсобними (допоміжними) спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 140,8 кв. м. Як вбачається з технічного паспорта на магазин « [INFO] », розміщеного за адресою: [ADDRESS] , загальна площа приміщення становить 140,8 кв. м., та складається з: двох торгових залів (85,93 кв.м.), складського приміщення (18,8 кв.м.), морозильної камери (6,82 кв.м.), двох коридорів (17,25 кв.м.) та підсобного приміщення (12 кв.м.). Жодні інші приміщення чи господарські будівлі не входили до складу майна, яке орендував, а в подальшому придбав у власність позивач, [PERSON] . Таким чином, позивачем у 2007 році були придбані ті приміщення, які він орендував з 2000 року, а отже його посилання, що спірне приміщення "пічна" за адресою: [ADDRESS] загальною площею 62,75 кв.м., раніше було ним орендовано є безпідставним. Згідно технічного паспорту, виготовленого 17 жовтня 2017 року на господарську будівлю біля буд. [ADDRESS] , така будівля складається з трьох приміщень: сарай площею 16,79 кв.м., сарай площею 18,36 кв.м. та сарай площею 17,82 кв м., загальна площа будівлі - 52,97 кв. м. Позивач зазначає, що цією будівлею він користується з 2000 року до цього часу, при цьому просив визнати за ним право користування на об`єкт, площею 62,75 кв. м. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.317 ЦК України саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частинами першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed