Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 11.03.2011 між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.08.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 116448,95 грн., яка складається з наступного: 6300 грн. заборгованість за кредитом, 110148,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 116448,95 грн. за кредитним договором № б/н від 11.03.2011, а також судовий збір в розмірі 1762 грн. У подальшому позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21498,10 грн. за кредитним договором № б/н від 11.03.2011, з яких: 6300 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14458,18 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 739,92 грн. заборгованість за пенею. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 11.03.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 6). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Обгрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 05.04.2021, сума заборгованості за тілом кредиту становить 6300 грн. (а.с. 79-86). Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором, анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, також виписку про рух коштів на вказаних платіжних картках. Ураховуючи те, що факт отримання кредитних коштів [PERSON] не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 6300 грн. Позивач просив також стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 14458,18 грн. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, позивач, визначивши суму у розмірі 14458,18 грн., не зазначив процентну ставку, погоджену сторонами. З розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка позивачем визначена в розмірі 27,6 % починаючи з 29.01.2014 по 29.08.2014, у розмірі 32,4 % починаючи з 01.09.2014 по 31.03.2015, у розмірі 42 % починаючи з 01.04.2015 по 31.10.2020 (а.с. 79-86). Разом з тим, відповідно до витягу з Тарифів та Умов обслуговування кредитних карт «Універсальна» встановлено, що базова відсоткова ставка за картою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 3,0%, «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» - 2,5%, «Універсальна Contract» - 1,7 %, «Універсальна Gold» - 2,5% (а.с. 7). Оскільки позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не зазначено на яких умовах надана картка («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold»), не вказано відсоткову ставку, яка була погоджена сторонами та застосовувалась до даних правовідносин, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14458,18 грн. немає. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту та прострочених відсотків, стягнути 739,92 грн. заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, до позовної заяви не надано розрахунку пені із зазначенням розміру відсотків та від якої суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання і за який період нараховувалась пеня. Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 739,92 грн. заборгованості за пенею. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial