Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в котрому зазначено, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є особою працездатною, працює та отримує заробітну плату, інших утриманців не має, має нормальний стан здоров"я. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, (свідоцтво про народження, а.с. 4, довідка Яготинської міської ради, а.с.7, довідка Яготинської ЖЕК, а.с.21). Позивачка з 20 жовтня 2017 року працює медичною сестрою у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги (витяг з наказу, а.с. 5), проживає разом з донькою та матір"ю. Малолітня дитина перебуває на диспансерному обліку у педіатра КЗ "ЯЦПМСД", як часто хворіюча дитина, (довідка, а.с.6). Відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, має нормальний стан здоров"я, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2017 року становить 1492 гривні, то суд вважає, що з відповідача на утримання малолітньої доньки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 84 СК України, а також те, що відповідач є особою працездатною, то суд вважає, що [PERSON] здатний надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки, а тому з нього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу, до досягнення донькою трьохрічного віку.

Outcome: approved