Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього 22857,10 грн. заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами договору від 23.09.2008 року кредиту, включаючи нараховані проценти, комісію та штрафні санкції, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню отриманих коштів. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ході судового розгляду справи встановлено, що 23.09.2008 року між сторонами укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти, відповідно до якого на платіжну карту відповідача надається кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із встановленням комісії за користування кредитом. При цьому, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Статтею 9.12 Умов надання банківських послуг передбачено, що кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. На підставі вказаної ст. 9.12 Умов надання банківських послуг позивач вважає, що договір продовжував свою дію до вказаного у позовній заяві часу - 20.03.2014 року. Проте суд не може погодитися із вказаною позицією, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між сторонами у справі було укладено 23.09.2008 року з видачею відповідачу кредитної карти, строк дії якої згідно письмових пояснень представника позивача закінчився через 12 місяців, діючи по вересень 2009 року. При цьому у поданих матеріалах відсутні належні та допустимі докази того, що [PERSON] видавалися нові картки із визначенням нового строку їх дії, хоча згідно положень ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обов"язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Згідно неодноразово висловлених Верховним Судом України правових позицій (в т.ч. у постанові від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс 14) відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Водночас, позивачем по даній справі заявлені вимоги щодо стягнення 3000 грн. за тілом кредиту, 11257,48 грн. заборгованості за відсотками, 7035 грн. заборгованості за комісією та 1564,62 грн. неустойки станом на 20.03.2014 року, тобто заборгованості, яка виникла в тому числі уже після закінчення дії кредитної карти, а, отже, дії умов кредитного договору щодо нарахування відсотків та комісії. Отже, суд, враховуючи вказані вище обставини, пов"язані із строком дії кредитної карти, приходить до висновку, що в порушення взятих на себе зобов"язань відповідач належним чином їх не виконував, в зв"язку з чим відповідно до вимог укладеного правочину позичальник зобов"язаний сплатити 3000 грн. за тілом кредиту, 1512,06 грн. за відсотками, 1365 грн. комісії з пенею станом на вересень 2009 року, а також штраф у розмірі 793,85 грн. (500 + 293,85), приймаючи обгрунтованість вимоги щодо сплати неустойки як умови забезпечення виконання зобов"язання (розмір 5% штрафу розрахований, виходячи із сукупної заборгованості по платежам станом на вересень 2009 року). Враховуючи вказані обставини, загальна сума боргу становить 6670,91 грн., яка відповідно до ст.ст. 611,624,1048-1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 366,20 грн. (243,60 + 420 * 0,2919, де 29,19 % становить відсоток задоволених вимог) у порядку відшкодування понесених по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved