Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] , мотивуючи тим, що з 10.07.2004року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб було розірвано 29.12.2014року.Набуте у шлюбі майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому 1/ 2 частина квартири, яка була зареєстрована за відповідачем на підставі договору купівлі - продажу квартири від 15.08.2011року належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею право власності на 1/ 2 частину квартири. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та збільшили позовні вимоги вимогою про виключення 1/ 2 частини квартири з під арешту, мотивуючи тим, на спірну квартиру державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області накладений арешт. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, згідно з якими позов визнав. 3-я особа [PERSON] та його представник був залучений до участі в справі по заяві [PERSON], в якій він послався на те, що спором між сторонами [PERSON] та [PERSON] зачіпаються його права на спірну квартиру, яка перебуває під арештом у зв»язку з виконавчим написом приватного нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу - 404500грн. 3-я особа - Міський відділ державної виконавчої служби в особі представника [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог заперечував, послався на матеріали виконавчого провадження ВП № 39541949 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничук І.М.про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу 404500грн. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представників 3-х осіб, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2004року, який був зареєстрований Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, згідно актового запису під № 532. [INFO] в сім»ї [PERSON] народилася дочка [PERSON]. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 15.08.2011року на ім.»я [PERSON] була придбана квартира під [ADDRESS] договір був посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області та зареєстрований у реєстрі № 2973,що повністю підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 15.08.2011року. Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.12.2014року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" \ В редакції Закону N 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010, ВВР, 2011, N 19-20, ст.142 особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.372 цього Кодексу у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України -майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст. 61 СК України - об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. А згідно з ч.1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, вважає, що в даному випадку є всі законні підстави вважати, що частки сторін в спірній квартирі є рівними, докази наявності інших істотних обставин, які б підлягали врахуванню судом при визначенні часток сторін у спірному майні - відсутні. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає до задоволення і за позивачем може бути визнане право власності на 1/ 2 частину спірної квартири. Також, при вирішенні спору щодо визнання за позивачкою права на 1/ 2 частину нерухомого майна, суд враховує норму закону, передбачену ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції Закону N 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010, ВВР, 2011, N 19-20, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", який регулює відносини, пов"язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обмежень, як офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. На думку суду, дані обставини підлягають врахуванню судом, оскільки позивачка просить визнати за нею право власності на придбане за договором купівлі - продажу майно , посилаючись на те, що це право оспорюється 3-ю особою [PERSON] , яка звернулася до державної виконавчої служби з виконавчим написом приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук І.М. від 22.08.2013року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу 404500грн. При цьому судом враховано, що згідно з п. 3.2 договору купівлі - продажу квартири від 15.08.2011року посвідченим приватним нотаріусом Деруном А.А. та зареєстрованим в реєстрі № 2973 передбачено, що покупець перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], набуте майно переходить в спільну сумісну власність подружжя, дружина дає згоду на купівлю цього нерухомого, про що зазначено в заяві, справжність підпису на якій перевірено та засвідчено Деруном А.А. приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 15.08.2011року в реєстрі № 2972. Представник 3-ї особи [PERSON] в судовому засіданні послався на те, що квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2011року цивільна справа № 2-957/2011р. Але, суд вважає, що належних, допустимих доказів розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2011року справа №2-957/2011р. представником 3-ї особи суду не надано. Також, судом враховано, що під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 15.08.20-11року, нотаріусом було перевірено наявність зареєстрованого шлюбу між сторонами, їх дані внесено до реєстру №2972 та №2973. Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскільки при укладенні договору купівлі - продажу квартири сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та на той час були відсутні будь-які заборони щодо квартири [ADDRESS], а заборона на відчуження накладена державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2013року згідно з матеріалами виконавчого провадження ВП № 395419, постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2013року, виконавчий напис приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області від 22.08.2013року, зареєстрованого в реєстрі № 1658, а тому з врахуванням вимоги ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли обґрунтування та підлягають до задоволення.

Outcome: approved