Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

19.06.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до територіальної громади Гуляйпільської міської ради Запорізької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові позивач посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина і вона є спадкоємцем за заповітом, про існування якого вона дізналася нещодавно, довго не могла отримати свідоцтво про смерть [PERSON], що унеможливило прийняття нею спадщини в установленому законодавством порядку, вважає причину пропуску нею строку на прийняття спадщини поважною, прохає встановити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. 23.06.2014 року до суду звернувся відповідач з заявою про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти задоволення позову. 10.07.2014 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі в якості співвідповідача долучено [PERSON]. 16.07.2014 року до суду звернулася приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про розгляд справи у її відсутність. 09.10.2014 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з запереченнями проти позову, в яких посилався на те, що неотримання довгий час позивачем свідоцтва про смерть не може бути визнано поважною причиною, позивачем не надано суду доказів, які підтверджують поважність причини пропуску нею строку, прохав у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що [INFO] померла її бабуся, сином якої був її батько [PERSON], який помер [INFO], її мати [PERSON] на момент розгляду справи жива, про смерть бабусі їй повідомила її тітка - свідок у справі [PERSON], вона була на похованні бабусі, їй було відомо, що у бабусі було майно: будинок в с. Комсомольське Гуляйпільського району Запорізької області, долею спадщини бабусі вона не цікавилася, не зверталася з заявами до нотаріуса, а також не консультувалася з цього питання, з родичами не розмовляла, у 2014 році після спливу строку для прийняття спадщини їй зателефонувала її тітка - свідок у справі [PERSON] і прохала відмовитися від земельної ділянки, вона дізналася про зміст заповіту і подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, причина зміни заповіту її бабусею їй не відома, вона юридично не обізнана, що мала право на спадщину померлої бабусі в порядку представлення як спадкоємиця за законом на долю, на яку мав право її батько, якби він був живий на момент смерті бабусі, своєї матері, довго не могла отримати свідоцтво про смерть [PERSON], що унеможливило прийняття нею спадщини в установленому законодавством порядку, вважає причину пропуску нею строку на прийняття спадщини поважною, прохає встановити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню, суду пояснивши, що її довірительниця - позивач у справі дізналася про смерть своєї бабусі від своєї тітки - свідка у справі, про існування заповіту на її користь дізналася після спливу шестимісячного строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, вважає причину пропуску строку позивачем поважною та прохає задовольнити позов, надати позивачу додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідач: територіальна громада Гуляйпільської міської ради Запорізької області, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснивши, що він прийняв спадщину за заповітом після своєї матері, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, його сестра від прийняття спадщини відмовилася, у 2014 році він від приватного нотаріуса дізнався про наявність заповіту на користь позивача, прохає в задоволенні позову відмовити. Представник співвідповідача: [PERSON] - [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що неотримання довгий час позивачем свідоцтва про смерть не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, позивачем не надано суду доказів, які підтверджують поважність причини пропуску нею строку, прохав у задоволенні позову відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її племінниця, померла - її мати, відповідач [PERSON] - її брат, останній час вона доглядала матір у м. Запоріжжі, [INFO] мати померла, про що вона повідомила позивача телефоном, після смерті матері відкрилася спадщина, від якої вона відмовилася на користь свого брата, відповідача у справі, так як знала про наявність заповіту на його користь земельної ділянки, 08.05.2014 року вона дізналася від приватного нотаріуса про наявність заповіту на користь позивача. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному, безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 08.07.1984 року народилася позивач у справі, що підтверджується її паспортом громадянина України. Батьком позивача був [PERSON], який помер [INFO], а матір`ю - [PERSON], [PERSON] - бабуся позивача, що підтверджується поясненнями позивача. 03.03.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла право на земельну частку у землі ВАТ "Гуляйпільське" Гуляйпільського району Запорізької області розміром 6,36 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки своєму синові - [PERSON]. 18.12.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла приватизовану квартиру за адресою: [ADDRESS], все рухоме і нерухоме майно позивачу - [PERSON]. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління (а.с.15). 10.06.2013 року позивачу стало відомо про смерть своєї бабусі. [INFO] відкрилася спадщина на належне бабусі позивача майно. В період з 10.06.2013 року по 10.12.2013 року позивач до нотаріуса з заявою про відмову чи прийняття спадщини після померлої бабусі не зверталася. 02.08.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після матері за заповітом. 02.08.2013 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] заведена спадкова справа №148/2013 спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. 02.08.2013 року року сестра відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки спадщини після матері за законом, що підтверджується копією спадкової справи. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач як спадкоємиця за заповітом, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем та пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, за відсутності згоди спадкоємця, який прийняв спадщину, і не дає письмової згоди на подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини, звернулася до суду відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України з позовом про визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом її бабусі в зв`язку з пропуском строку з поважної причини, а саме її необізнаністю щодо наявності заповіту її бабусі [PERSON] на її користь. Суд, вирішуючи даний спір, керується п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до абзацу 6 якого вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, суд, оцінюючи причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом: необізнаність позивача щодо наявності заповіту її бабусі [PERSON] на її користь, виходить з того, що ця причина не є поважною з огляду на те, що вона є суб'єктивною, так як позивачу було відомо про день відкриття спадщини її бабусі, про наявність спадкового майна, але в період з 10.06.2013 року по 10.12.2013 року, а саме шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений, ч.1 ст.1270 ЦК України, вона не цікавилась питанням прийняття спадщини померлої: не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тоді як позивач незалежно від наявності заповіту її бабусі на її користь є спадкоємицею останньої за законом як донька свого батька на ту частку, яку б спадкував її батько за законом, якби був живий на момент смерті своєї матері відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України спадкування за правом представлення. Крім того, суд керується п.2 абзац 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику у справах про спадкування", який вказує що судом не може бути визнана поважною така причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як незнання про існування заповіту. А тому суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом без поважної причини і не вбачає правових підстав для надання додаткового строку позивачу для подання заяви про прийняття спадщини її бабусі до нотаріуса відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. А тому позов не підлягає задоволенню, як такий, що не підтверджений встановленими обставинами та дослідженими судом доказами.

Outcome: dismissed