Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТзОВ, позивач) звернуся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 19.07.13 р. між відповідачем та публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі - ПАТ) було укладено кредитний договір № 200 477 87 54 (далі - кредитний договір), відповідно до якого ПАТ надав відповідачеві кредит в розмірі 25 000 грн.. 21.07.14 р. між ним та ПАТ було укладено договір факторингу, за яким ПАТ відступило йому зобов"язання та право за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач за умовами кредитного договору зобов"язувалась належно використати та повернути банкові кредитні кошти у строки, передбачені у кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених у кредитному договорі. Однак, відповідач своїх обов"язків за кредитним договором у повному обсязі не виконує, зокрема, в частині дотримання графіка платежів, порядку та строків сплати відсотків. За станом на 06.01.15 р. загальна заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором склала 26 396 грн. 90 коп.. За кредитним договором відповідач має обов"язок сплати відсотки, комісію. Сума нарахованих та не сплачених відсотків складає 2 грн. 20 коп., сума нарахованої та не сплаченої комісії - 8 385 грн. 92 коп.. Просить позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідача суму боргу - 34 785 грн. 05 коп. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча позивач належно оповіщений, причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилась, належно оповіщена, причини неявки суду не повідомила, письмового заперечення проти позову до суду не подав. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з"явились, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії кредитного договору, між банком - публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем як позичальником склались зобов"язальні правовідносини, за якими відповідач отримала кредит в сумі 25 000 грн.. Умови повернення кредиту та сплати необхідних платежів сторонами кредитного договору погоджено. За договором факторингу право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, що має право заявляти позовну вимогу до відповідача згідно з умовам кредитного договору та нормами ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, загальна заборгованість за кредитом за станом на 06.01.15 р. складає 26 396 грн. 90 коп., та на час звернення позивача з позовом до суду не погашена. Із копії кредитного договору слідує, що відповідач зобов"язувалась вчасно повернути суму кредиту, вчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки по кредитному договору, а також, за наявності певних умов, передбачених кредитним договором, сплатити інші платежі - штраф, пеню, комісію. Розрахунком заборгованості, наданим позивачем, стверджуються його вимоги, закладені до відповідача, у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору, укладеного між нею та банком, право вимоги за кредитним договором нині належить позивачеві, сума заборгованості нарахована позивачем вірно та відповідно до умов кредитного договору, а тому заборгованість підлягає стягненню у повному розмірі із відповідача на користь позивача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved