Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява, яка, з урахуванням уточнених позовних вимог мотивована тим, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS]. У даному будинку крім позивача зареєстрований також її колишній чоловік [PERSON] та їхній син [PERSON]. Відповідач по справі вже більше року за місцем реєстрації не проживає, переїхавши у інше місце проживання. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням знятися із місця реєстрації, проте всі спроби врегулювати спір в досудовому порядку результатів не дали, тому [PERSON] вимушена звертатись до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, посилаючись на обставини, які містяться в позовній заяві. Суду пояснила, що будинок їй перейшов у спадок. В будинку відповідач зареєструвався самостійно без її згоди, після їх одруження. Спільне життя з відповідачем було нестерпним, останній вживав спиртні напої. Відповідач за власним бажанням, без будь-якого примусу, змінив своє місце проживання, при цьому зазначив, що вона зобов"язана купити йому квартиру. В спірному будинку відповідач проживати не може, оскільки з нею проживають її двоє дітей та внука, а в будинку лише одна житлова кімната. В судових дебатах додала, що вона боїться з ним разом проживати, оскільки він непердбачувана людина. Представник позивача - адвокат Панчук І.О. в судовому засіданні позов підтримала. просила задоволити. Суду пояснила, що відповідач порушує права позивача на розпорядження та користування будинком, який йому не належить. Крім того, відповідачу не можливо виділити в будинку окреме житлове приміщення. Поведінка відповідача по відношенню до позивача є вкрай образливою, він вчиняв фізичне насилля відносно дружини, ніхто з дітей не бажає з ним спільно проживати. У відповідача склалися вкрай неприязні стосунки з членами родини Відповідач заперечує щодо задоволення позову. Зазначив, що він має право на проживання у будинку, оскільки за час подружнього життя він вкладав у його ремонт кошти, проводив газ, здійснював будівництво господарських споруд. Іншого житла у нього не має. Позивач не допускає його до будинку, а тому він змушений проживати у автомобілі. Зазначив, що їхні з позивачем діти приїжджають лише погостювати, постійно не проживають. Будь-якої допомоги йому не надають. Представник відповідача підтримав позицію [PERSON] щодо відмови в задоволенні позову, вказав, що [PERSON] не втратив право користування житловим приміщенням, оскільки позивач його не допускає до житла, а у нього власне житло відсутнє. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином сторін. Відповідач протягом спільного життя з матір"ю вживав спиртні напої, вчиняв сварки. Від своєї сестри, яка проживає в одному будинку з матір"ю, чув, що у зв"язку з неналежною поведінкою відповідача, мати змушена була викликати поліцію. Саме поведінка відповідача по відношенню до членів своєї сім"ї вплинула на стосунки які наразі склались між ними. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, а також цивільну справу №149/3256/16-ц, встановив наступне. Позивач по справі є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, довідкою Жданівської сільської ради № 1508 від 30.06.2016 року (копії на а.с. 5,6-8,9). У вказаному будинку зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11-14). Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (копія на а.с. 59-60). З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], про вселення у житловий будинок, вбачається, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 11.07.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та останнього вселено у житловий будинок [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили. Згідно листа Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 15.31-27/22533 у них на виконанні перебувало виконавче провадження № 54948187 з виконання виконавчого листа № 149/3256/16-ц від 18.10.2017 року про вселення [PERSON] у житловий будинок [ADDRESS] та, на підставі заяви стягувача , 25.01.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа [PERSON]. Повторно виконавчий лист до Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не надходив (а.с. 129-131). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до частини 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно статті 9, частин 3, 4 статті 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, а виселення колишнього члена сімї власника провадиться у судовому порядку. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на положенняст. 391 ЦК України, де передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, всупереч цій нормі, позивачем не надано доказів вчинення відповідачем перешкод у користуванні її власністю. Як вбачається із листа Хмільницького відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2017 року про вселення відповідача у житловий будинок, належний [PERSON], не виконано, відповідач у спірному будинку не проживає, оскільки позивачем чиняться йому перешкоди, що також підтверджено поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні, а тому прав позивача не порушує. Також житлове законодавство не пов"язує втрату особою користування житлом з припиненням сімейних відносин з власником цього житла, про що зазначено в статті 156 ЖК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для задоволення позову в судовому засіданні не встановлено.

Outcome: dismissed