Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, яким з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № ROHPF9345681356 від 04 грудня 2012 року за період з 04 грудня 2012 року по 31 березня 2017 року в розмірі 18182 грн. 26 коп., з яких: 6033 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 3 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках; 989 грн. 90 коп. - комісія; 10290 грн. 12 коп. - пеня; 865 грн. 82 коп. - штраф, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000 грн.; всього - 21182 грн. 26 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства. Оскільки відповідачем не було надано нотаріусу документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, то у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису. Також нотаріусом не враховано спеціальну позовну давність щодо стягнення неустойки (пені), а розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Оскільки вона заперечує розмір заборгованості за кредитним договором, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3924, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною 04 травня 2017 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів у сумі 21182 грн. 26 коп. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримують у повному об`ємі. Просять розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача Мазурок А.А. подав до суду відзив на позовну заяву. Стверджує, що виконавчий напис здійснено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Нотарісу було надано банком виписку з рахунку боржника із зазначенням сум непогашеної заборгованості. На момент вчинення виконавчого напису спору між сторонами щодо суми боргу в суді не було, а тому вважає, що сума заборгованості є безспірною і підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії в нотаріуса не було. Просить суд розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася. В заяві на ім`я суду просить розгляд справи провести за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (яке змінило свою назву на Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк") та [PERSON] уклали кредитний договір, оформлений заявою позичальника № ROHPF9345681356. 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №3924, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість, що виникла за кредитним договором № ROHPF9345681356 від 04.12.2012р. за період з 04 грудня 2012 року по 31 березня 2017 року в розмірі 18182 грн. 26 коп., з яких: 6033 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 3 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках; 989 грн. 90 коп. - комісія; 10290 грн. 12 коп. - пеня; 865 грн. 82 коп. - штраф, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000 грн.; всього - 21182 (Двадцять одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 26 коп. 24 липня 2017 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54360588 про примусове виконання виконавчого напису № 3924, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною 04 травня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів у сумі 21182 грн. 26 коп. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року по цивільній справі № 562/1112/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості встановлено, що 24 липня 2017 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором у сумі 21182,26 грн. На момент вчинення нотаріусом вищевказаного виконавчого напису в останнього були відсутні достатні дані, які б вказували на те, що заборгованість по кредитному договору, укладеному із [PERSON] , є безспірною. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України "Про нотаріат"). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України "Про нотаріат". Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 46, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса вчинений в порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. За наведених обставин позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved