Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

ПАТ (ВАТ) КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 97/МК від 23.04.2004р. на суму 8511,99 дол. США. Свої вимоги в основному мотивує тим, що 23.04.2004 р. між [PERSON] та ПАТ (ВАТ) КБ «Надра» укладено кредитний договір № 97/МК шляхом відкриття кредитної лінії терміном на 24 місяці, тобто, до 23.04.2006 р., за яким позивач надав відповідачу кредит для споживчих потреб в сумі 10 000,00 дол. США із сплатою 17% річних, натомість відповідач зобов'язувався щомісяця погашати заборгованість за кредитною лінією частинами суми та сплачувати відсотки. Надання коштів здійснюється окремими траншами, після підписання окремих додаткових угод 27.04.2004 р., 09.07.2004 р. та 28.03.2005 р., які є невід'ємними частинами договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 97/МК від 23.04.2004р. в розмірі 8 511,99 дол. США, що в еквіваленті становить 68 036,37 грн. З покликанням на невиконання умов договору, в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 97/МК від 23.04.2004р. в загальній сумі 8 511,99 дол. США, що в еквіваленті становить 68 036,37 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в суді позов заперечили, вказали, що строк позовної давності із зверненням до суду сплив, крім того, позивач пояснив, що на даний момент він здійснює погашення кредиту за договором № 154/МК від 26.05.2005р., а останню проплату за договором № 97/МК від 23.04.2004р. здійснив ще 06.10.2005р., з покликаннями на пропуск позовної давності, просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить переконання про відмову у задоволенні позову. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, а відповідно до ст. 11 цього Кодексу - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів законодавства України. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З пояснень представника позивача в суді, долученої до матеріалів справи копії договору кредитної лінії № 97/МК від 23.04.2004 р. (а.с. 6 - 8), графіку повернення кредиту та сплати відсотків від 03.01.2005 р. (а.с. 9), копії додаткової угоди № 1 від 27.04.2004р. до договору № 97/МК від 23.04.2004 р. (а.с. 10), додаткової угоди № 2 від 09.07.2004 р. до договору № 97/МК від 09.07.2004 р. (а.с. 11), графіку повернення кредиту та сплати відсотків до додаткової угоди № 2 від 09.07.2004 р. (а.с. 12), додаткової угоди № 3 від 28.03.2005 р. до договору № 97/МК від 23.04.2004 р. (а.с. 13), графіку повернення кредиту та сплати відсотків до додаткової угоди № 3 від 03.02.2006 р. р. (а.с. 14), видно, що між ПАТ КБ «Надра» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, укладено договір № 97/МК, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 10 000,00 дол. США із сплатою 17% річних окремими траншами, після підписання окремих додаткових угод 27.04.2004 р., 09.07.2004 р. та 28.03.2005 р., а [PERSON], отримавши кошти, що підтверджується заявами на видачу готівки № NL-3 від 28.03.2005р. (а.с. 16), № NL-2 від 09.07.2004р. (а.с. 17), № NL-2 від 27.04.2004р. (а.с. 18), зобов'язувався погашати кредит у строки, визначені договором, повністю повернути кредитні кошти та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі та у строки встановлені договором. Згідно з умовами кредитного договору (ст.3.1.1) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. Як вбачається з п. 1.1. Договору, банк відкрив позичальнику кредитну лінію терміном на 24 місяці, а саме, з 23.04.2004 р. до 23.04.2006 р. Відповідно до п. 11.2 Договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань. Відповідно до ч.1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Стаття 254 ЦК України встановлює порядок визначення факту закінчення строку, який визначається роками, місяцями, тижнями, днями. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. В Постанові Верховного суду України від 06.11.2013 р. суд дійшов висновку, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з кредитного договору № 97/МК від 23.04.2004р. (а.с. 6 - 8) банк відкрив позичальнику кредитну лінію терміном на 24 місяці. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Враховуючи, що терміном виконання вищезазначеного договору було 23.04.2006 р., а згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, то строк позовної давності згідно договору сплив 23.04.2009р. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком. Як вбачається з статистики погашень за кредитним договором № 97/МК від 23.04.2004р. (а.с. 124), відповідач [PERSON] здійснив останній платіж за користування кредитом 06.10.2005р. З долученої до матеріалів справи копії кредитного договору № 154/МК від 26.05.2005р. (а.с. 55 - 58), оглянутої в суді цивільної справи № 2-151 та статистики погашень за даним кредитним договором (а.с. 125) вбачається, що між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено ще один договір про надання кредиту на споживчі потреби на суму 5000,00 дол. США строком до 23.05.2007р. включно із сплатою за користування кредитом в розмірі 24% річних, остання проплата по якому здійснювалась 07.08.2014р. відповідно до відкритого виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа Городоцького районного суду Львівської області. В своїй письмовій заяві, поданій до суду 26.03.2014р. (а.с. 32) відповідач [PERSON] просить про відмову у задоволенні позову ПАТ (ВАТ) КБ «Надра» про стягнення заборгованості за договором № 91/МК у зв'язку із спливом строку позовної давності. Отже, у зв'язку із спливом строків позовної давності, про застосування якого просить відповідач, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в сумі 8 511,99 дол. США, що в еквіваленті становить 68 036,37 грн. згідно кредитного договору № 97/МК від 23.04.2004р., суд не вбачає, а тому відмовляє в задоволенні позову з цієї підстави. Покликання представника позивача на те, що відповідач сплачував заборгованість за кредитом в 2014 р., суд, з огляду на долучену копію кредитної справи [PERSON], статистику погашень за кредитними договорами № 97/МК та № 154/МК (а.с124 - 125) оцінює критично. За наведеного та

Outcome: dismissed