Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 вересня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодила з тим, що підписана заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Це підтверджується його підписом у раніше згаданій заяві. [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У звязку з порушенням взятих на себе зобовязань за вищевказаним кредитним договором, станом на 28.02.2018 року у відповідачки наявна заборгованість перед позивачем, загальна сума якої становить 16444 грн. 04 коп. Враховуючи те, що [PERSON] в добровільному порядку її не погашає, просить позов задовольнити, а також стягнути суму сплаченого судового збору. В поданій заяві представник позивача просить справу слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подавала. За таких обставин ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка погодилася з тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми боргу. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку, у звязку з порушенням взятих на себе зобовязань за вищевказаним кредитним договором, станом на 28.02.2018 року у відповідачки наявна заборгованість перед позивачем, загальна сума якої становить 16444 грн. 04 коп., зокрема: 726,45 грн. заборгованість за кредитом, 12056,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2402,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 759,24 грн. штраф (процентна складова). Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідачку. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved