Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач в особі представника Коновальчук Л.Д. звернувся до суду з даними позовами і просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №560 від 08.06.2007 року, укладеному між банком та відповідачем [PERSON] в загальній сумі 40603,74 доларів США в т.ч.: 28657,25 дол. США - залишок позики (в т.ч. прострочена заборгованість - 16629,25 дол. США), 773,13 дол. США - нараховані та несплачені відсотки за користування позикою, 7886,05 дол. США - нарахована та несплачена пеня по основному боргу, 1463,89 дол.США - нарахована та несплачена пеня по відсотках, 1545,89 дол. США - 3% річних за прострочену заборгованість по основному боргу, 277,53 дол. США - 3% річних за прострочену заборгованість по відсотках. Позивач також просить звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 141,50 кв.м з господарськими будівлями сарай, літня кухня, гараж, погріб, огорожа, ворота, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0623га, які розташовані за адресою [ADDRESS] та належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної суб»єктом оціночної діяльності. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до умов згаданого вище кредитного договору відповідачу [PERSON] 08.06.2007 року був виданий кредит в сумі 40000 доларів США строком на десять років під 12,5% річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 06 червня 2017 року. Сторонами було погоджено графік погашення заборгованості по кредиту, зокрема, позичальник зобов»язувався щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 334 долари США та сплачувати відсотки нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Грошові кошти були видані відповідачу [PERSON] в день видачі кредиту, тобто банк свої зобов»язання виконав повністю. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, не дотримується графіку повернення кредиту та сплати відсотків за користування грошима, в результаті чого виникла заборгованість в згаданій вище сумі станом на 18 липня 2014 року. Видача кредиту забезпечувалася Іпотечним договором (майнової поруки) від 08.06.2007 року укладеним між банком і відповідачем [PERSON], а також договорами поруки №№ 560/1 і 560/2 від 08.06.2007 року укладеними між банком та відповідачами [PERSON] і [PERSON]. В зв»язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору і порушенням ним графіку повернення кредиту банк просить стягнути солідарно з відповідачів прострочену заборгованість по сплаті кредиту, а також всю суму боргу достроково та звернути стягнення на іпотечне майно. В судовому засіданні в процесі розгляду справи представники позивача Арлашкіна О.Б. і Серветник А.О. збільшили позовні вимоги і просять стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості по кредитному договору станом на 18.11.2014 року в сумі 42244,92 дол. США в т.ч.: 28366,88 доларів США - залишок позики (в т.ч. прострочена заборгованість - 17670,88 дол.США); 1058,91 дол. США - нараховані та несплачені відсотки за користування позикою; 9335,24 дол.США - нарахована пеня по основному боргу; 1485,15 дол. США - нарахована пеня по відсотках; 1718,55 дол. США - 3(три)% річних за прострочену заборгованість по основному боргу; 280,19 дол. США - 3(три)% річних за прострочену заборгованість по відсотках. З метою відшкодування заподіяних неналежним виконанням договору матеріальних збитків просять звернути стягнення на предмет іпотеки будинковолодіння в [ADDRESS] і виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані в іпотечному будинковолодінні, а саме неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із вказаного будинку із зняттям їх з реєстраційного обліку в Радивилівському районному секторі державної міграційної служби України в Рівненській області. Крім того представник позивача Серветник А.О. показав, що кредит частково погашається. На момент укладання кредитного договору курс долара США по відношенню до гривні становив 5,15 грн. за один долар США, на даний час курс долара зріс і банк терпить збитки. Просить стягнути всю суму заборгованості відповідно до збільшених позовних вимог в валюті отриманого кредиту - в доларах США, звернути стягнення на предмет іпотеки і виселити всіх жильців з іпотечного будинковолодіння. Представник відповідача Арлашкіна О.Б. збільшені позовні вимоги також підтримала в повному обсязі. Показала, що на час розгляду справи відповідач [PERSON] сплатила борг по кредитному договору в сумі 41517 доларів США в т.ч. 11633 долари - сплата по основному боргу і 29884 доларів - відсотки за користування кредитом. З кінця 2012 року відповідач припинила виплату боргу, сума боргу була винесена на прострочку. Хоча відповідач в 2014 році поновив сплату боргу, але основна сума коштів зараховується на сплату відсотків згідно умов договору, тому на даний час виникла така заборгованість по сплаті кредиту. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме в частині наявності заборгованості перед банком по тілу кредиту в сумі 28657 доларів США. Не визнає вимог в частині заборгованості за відсотками, нарахованій пені і зверненні стягнення на іпотечне майно, поскільки їх сім»я не має іншого житла для проживання. Показала, що вона дійсно взяла в банку кредит у вказаній сумі на розвиток бізнесу по курсу НБУ приблизно по 5 грн. за один долар США. Через деякий час змінилися сімейні обставини - народилася третя дитина, яка хворіє, а також зріс курс долара, в результаті чого її борг фактично збільшився вдвічі. Вони зверталися до банку з проханням перевести борг з валютного в гривневий, однак їм було відмовлено. Поскільки термін дії договору на даний час не закінчився, вона з чоловіком згідні і зобов»язується погасити заборгованість по кредиту в розмірі основного боргу. Просить стягнути борг в національній валюті - в гривні, а також просить не звертати стягнення на іпотечние будинковолодіння. Відповідач [PERSON] позов визнав також частково в розмірі основного боргу. Визнав наявність боргу дружини перед банком по кредитному договору, однак не визнає вимог про звернення стягнення на будинок і виселення. Показав, що вони з дружиною [PERSON] не ухиляються від сплати боргу по кредиту, а, навпаки, він майже щомісяця сплачує по 700-800 доларів США і зобов»язується сплачувати заборгованість надалі. Просить врахувати, що в сім»ї на утриманні троє неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє. Сім»я не має іншого житла крім цього будинку. Вони по можливості будуть погашати наявну заборгованість і вважає, що до закінчення терміну дії договору її погасять. Просить стягнути суму боргу в гривні, а не в доларах США. Представник відповідачів [PERSON] позов визнав частково в сумі близько 28000 доларів США, тобто в сумі основного боргу. Вважає заяву позивача про збільшення позовних вимог безпідставною. Просить врахувати, що відповідач вже сплатив суму отриманого кредиту в доларах США, а також ту обставину, що з врахуванням курсу долара США до гривні ця сума є вдвічі більшою. Також просить стягнути з відповідачів борг в національній валюті. Крім того просить застосувати строки спеціальної позовної давності, передбачені в ст..258 ЦК України. Просить відмовити в зверненні стягнення на іпотечне будинковолодіння враховуючи ту обставину, що термін дії договору ще не закінчився, сім»ї не має іншого житла для проживання, а також врахувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідач [PERSON] в судове засіданні жодного разу не з»явилася без поважних причин хоча була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи. Жодних заяв від неї до суду не надходило. Представник органу опіки і піклування - Радивилівської міської ради Гуща С.В. позову в частині звернення стягнення на іпотечне майно і виселення неповнолітніх дітей з житлового будинку не визнав. Просить в цій частині позову відмовити посилаючись на Закони України «Про захист прав дітей», «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначає, що задоволення позовних вимог в цій частині буде порушенням права на житло неповнолітніх дітей, поскільки сім»я не має іншого житла, а в Радивилівській міській раді відсутній фонд для надання житла безпритульним дітям. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі давши їм всесторонню правову оцінку суд знаходить, що позов частково підлягає до задоволення. З наданого суду Кредитного договору №560 від 08.06.2007 року, укладеного між банком і відповідачем [PERSON], зокрема з п.п.1.1,1.2 встановлено, що ВАТ «Державний ощадний банк України » надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 40000 дол. США із сплатою відсотків 12,5% річних строком на десять років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 06.06.2017 року. Відповідно до п.1.5 договору відповідач зобов»язався щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі по 334 долари США та сплачувати відсотки нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. З п.2 Кредитного договору встановлено, що виконання позичальником зобов»язань по кредитному договору забезпечується договором іпотеки нерухомого майна за адресою [ADDRESS]. В той же день було укладено Іпотечний договір (майнової поруки) від 08.06.2007 року, укладений між банком і відповідачем [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2267. Даним іпотечним договором передбачено, що боржник [PERSON] передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок загальною площею 141,50 кв. метрів з господарськими будівлями сарай, літня кухня, гараж, погріб, вбиральня, огорожа, ворота, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0623 га за адресою в [ADDRESS] (предмет іпотеки). Згідно п.1.4 іпотечного договору сторони визначили вартість предмета іпотеки в 391825 грн.. Відповідно до п.1.5 іпотечного договору предмет застави залишається у володінні і користуванні заставодавця на період дії договору. Крім того банк уклав трьохсторонні угоди з відповідачами, а саме договори особистої поруки від 08.06.2007 року в т.ч. Договір поруки №560/1 укладений між банком і [PERSON] та [PERSON], та Договір поруки №560/2 укладений між банком і [PERSON] та [PERSON]. З умов договорів поруки встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] поручаються перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] зобов»язань по кредитному договору №560 від 08.06.2007 року і несуть солідарну відповідальність з позичальником перед банком. Згідно ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Позивач направляв відповідачам претензії про досудове врегулювання спору і повідомляв відповідачів про наявність заборгованості по кредитному договору в сумі 39515,60 дол. США станом на 19.07.2011 року, а також станом на 10.10.2011 року. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлені строки його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов»язання, якщо він не виконав його в строк, передбачений договором або законом. В порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним Кредитним договором №560 від 08.06.2007 року належним чином не виконали. Відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Згідно ч.2ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином в судовому засіданні доведено наявність заборгованості відповідачів перед позивачем по сплаті кредитного боргу. Доказів сплати боргу на час розгляду справи відповідачами суду не надано. Отже сума боргу підлягає до стягнення, а також позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту. З розрахунку заборгованості, наданого суду позивачем, встановлено що станом на 18.11.2014 року заборгованість по даному кредитному договору становить 42244,92 доларів США в т.ч.: 28366,88 дол.США - залишок позики (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом в сумі 17670,88 дол. США); 1058,91 дол. США - нараховані та несплачені відсотки за користування позикою; 9335,24 дол. США - нарахована та несплачена пеня по основному боргу за період з 2009 року по 18.11.2014 року; 1485,15 дол. США - нарахована та несплачена пеня по відсотках за період 2009 року- по 18.11.2014 року; 1718,55 дол. США - 3% річних за прострочену заборгованість по основному боргу; 280,19 дол. США - 3% річних за прострочену заборгованість по відсотках. Відповідачі не заперечують розрахунок заборгованості і не надали суду доказів які спростовують суму розрахунку заборгованості по кредитному договору. Тому суд знаходить, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по кредитному договору в частині основного боргу (тіла кредиту) в сумі 28366,88 дол. США і відсотків за користування коштами в сумі 1058,91 дол. США підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення нарахованої пені, вимоги підлягають до задоволення частково. Позивач нарахував відповідачу-позичальнику пеню за чотири роки за період з 2009 року по 2014 рік. Відповідно до вимог ст..258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. В ч.2ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена позовна давність в один рік. Згідно ст..261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Представник відповідачів [PERSON] просить застосувати строки давності, передбачені ст..258 ЦК України. Виходячи з викладеного суд знаходить, що до стягнення підлягає нарахована пеня за один рік відповідно до ст..258 ЦК України, що становить суму 3127,10 дол.США - нарахована пеня по основному боргу і 46,88 дол. США - нарахована пеня по відсотках. Відповідно до ч.2ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за прострочену заборгованість підлягають до стягнення. Таким чином суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення в сумі 34598(тридцять чотири тисячі п»ятсот дев»яносто вісім) доларів США 67 центів в т.ч.: 28366,88 доларів США - залишок позики, 1058,91 дол. США - нараховані та несплачені відсотки за користування позикою, 3127,10 дол.США - нарахована пеня по основному боргу; 46,88 дол. США - нарахована пеня по відсотках, 1718,55 дол. США - 3(три)% річних за прострочену заборгованість по основному боргу і 280,19 дол. США - 3(три)% річних за прострочену заборгованість по відсотках. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд повинен у мотивувальній частині рішення привести розрахунки з переведенням іноземної валюти в гривні по курсу, встановленому Національним Банком України, на день ухвалення рішення. В постанові Пленуму зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами в грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року). Проте при винесенні даного рішення суд не може взяти до уваги заяви відповідачів про стягнення з них суми боргу в національній валюті - в гривні. Жодних розрахунків боргу перед позивачем в національній валюті (гривні) ні позивач ні відповідачі суду не надали. Також не надано суду доказів офіційного курсу долара США до гривні встановленого Національним банком України на день розгляду справи. Що не дає суду можливості здійснити розрахунок суми боргу по кредитному договору в національній валюті. Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і наданих суду доказів. Разом з тим суд знаходить, що заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення відповідачів з іпотечного будинку із зняттям їх з реєстраційного обліку в органах МВС є передчасними і до задоволення не підлягають. Відповідно до умов Іпотечного договору від 08.06.2007 року майно передане відповідачем [PERSON] в іпотеку банку на строк дії Кредитного договору №560 від 08.06.2007 року. Відповідно до п.1.5 договору іпотеки на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця - тобто відповідача [PERSON]. Термін дії договору на даний час не закінчився. Відповідачі і третя особа посилаються на те, що на момент укладання Договору іпотеки в даному житловому будинку проживали двоє малолітніх дітей відповідачів. Орган опіки і піклування - Радивилівська міська рада - надав згоду на укладення договору іпотеки при умові збереження за малолітніми дітьми житлових прав. Позивач у справі на укладення договору іпотеки на зазначених умовах погодився. Після укладання кредитного договору у відповідачів народилася третя дитина донька [PERSON], [INFO]. Ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи віком до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них з ким вона проживає. Задоволення позовних вимог призведе до втрати неповнолітнім і малолітніми дітьми відповідача права користування спірним житловим будинком чим порушить їх права на житло. Позивач ставить вимогу про виселення відповідачів з іпотечного будинку і зняття їх з реєстраційного обліку в органах МВС, однак не залучив до участі у справі даний орган. Доказів, які б спростували згадані обставини позивачем суду не надано. Крім того відповідно до ст..1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; В судовому засіданні достовірно встановлено, що нерухоме житлове майно (житловий будинок за адресою [ADDRESS]) використовується як постійне місце проживання, позичальника і членів його сім»ї - відповідачів по справі. Доказів наявності у відповідачів іншого житла суду не надано.

Outcome: approved