Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі 1/40 частки з цілого комплексу будівель за адресою: [ADDRESS], площею 3075,6 м2 в яку входить корпус № 5 під літ. «И» та прибудова під літ. «и» та припинити право спільної часткової власності на частку в розмірі 1/40 частку цілого комплексу будівель, що знаходиться у [ADDRESS], площею 3075,6 м2 в яку входить корпус № 5 під літ. «И» та прибудова під літ. «и». Та визнати за Товаристом з обмеженою відповідальністю « Друкмаш -центр» право власності на 1/40 частку цілого комплексу будівель, що знаходиться у [ADDRESS], площею 3075,6 м2 в яку входить корпус № 5 під літ. «И» та прибудова під літ. «и». В обгрунтування позову зазначено. що Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 25.12.2001 року, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №3874, придбало 1/25 частини цілого комплексу будівель, що знаходиться [ADDRESS], в які входить корпус № 5 під літ. «Иии'и2», загальною площею 7860,3 кв.м. Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 25.12.2001 року була проведена державна реєстрація права власності на 1/25 частину будівлі, що розташоване [ADDRESS] за ТОВ «Друкмаш-центр» та внесений відповідний запис № 522 в реєстрову книгу №4, про що свідчить реєстраційне посвідчення від БТІ 25.12.2001 року. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений об'єкт нерухомості, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 16.06.2011 року управлінням Держкомзему у м. Кіровограді Кіровоградської області. Даним документом підтверджено виникнення у Позивача права власності на земельну ділянку площею 0,4629 га, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до листа управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради від 29.05.2006р. № 2517 частині нежитлових будівель, які входили до складу комплексу будівель по [ADDRESS], було присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] В подальшому, після відчуження Позивачем окремих часток іншим особам за договорами купівлі - продажу (1/250 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р. № 3943, 1/1000 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р. №3946, 1/250 частини за договором купівлі - продажу від 11.01.2002р., 1/500 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р., 9/1000 частини за договором купівлі -продажу від 08.02.2002р.) на даний час частка позивача у спільному майні становить 1/40 частини комплексу будівель по [ADDRESS], загальною площею 3075,6 кв. м. За даними ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року співвласниками комплексу будівель по [ADDRESS] є: [PERSON], якому належить 9/10000 та 9/1000 частки комплексу будівель; [PERSON], якому належить 4/10000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 49 50000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 1 1000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 1'10000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 9/1000 частки комплексу будівель; Приватна будівельно-комерційна фірма "Корнет і К" якій належить 1/500 частки комплексу будівель; Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз якому належить 3/1000 частки комплексу будівель; Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноком» якому належить 9/10000 частки комплексу будівель та Товариство з обмеженою відповідальністю ВКП "Техноцентр МЛ"якому належить 12/10000 частки комплексу будівель. Позивач звернувся до нотаріуса для укладення договору про виділ частки з об'єкту нерухомого майна, шо є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності позивача. Згідно з Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 № 55 ( 1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Тож, для укладення відповідного договору ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» надало позивачу висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна вбудованого нежитлового приміщення -1/40 частини загальною площею 3075,6 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З зазначеного висновку слідує, що за технічними показниками 1/40 частину комплексу будівель по [ADDRESS], що є приміщенням загальною площею 3075,6 кв.м., яка входить в склад корпусу № 5 будівлі під літ. «И» та прибудова «и», можливо виділити як ціле нежитлове приміщення загальною площею 3075,6 кв.м. і виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншим співвласникам. З метою укладення нотаріального договору про виділ частки з об'єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, позивач письмово звернувся до всіх співвласників нерухомого майна нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS], з пропозицією про укладення нотаріально посвідченого договору, відправивши пропозиції рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальні чеки, однак пропозиція залишилась без задоволення, а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 208 ). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. а.с. 181-189 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність без заперечень проти позову. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 25.12.2001 року, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №3874, придбало 1/25 частини цілого комплексу будівель, що знаходиться [ADDRESS], в які входить корпус № 5 під літ. «Иии'и2», загальною площею 7860,3 кв.м (а. с. 5). Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 25.12.2001 року була проведена державна реєстрація права власності на 1/25 частину будівлі, що розташоване [ADDRESS] за ТОВ «Друкмаш-центр» та внесений відповідний запис № 522 в реєстрову книгу №4, про що свідчить реєстраційне посвідчення від БТІ 25.12.2001 року. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений об'єкт нерухомості, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 16.06.2011 року управлінням Держкомзему у м. Кіровограді Кіровоградської області. Даним документом підтверджено виникнення у Позивача права власності на земельну ділянку площею 0,4629 га, кадастровий номер [NUMBER] (а. с. 6-9). Відповідно до листа управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради від 29.05.2006р. № 2517 частині нежитлових будівель, які входили до складу комплексу будівель по [ADDRESS], було присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] Після відчуження позивачем окремих часток іншим особам за договорами купівлі - продажу (1/250 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р. № 3943, 1/1000 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р. №3946, 1/250 частини за договором купівлі - продажу від 11.01.2002р., 1/500 частини за договором купівлі - продажу від 29.12.2001р., 9/1000 частини за договором купівлі -продажу від 08.02.2002р.) на даний час частка позивача у спільному майні становить 1/40 частини комплексу будівель по вул. Волкова. 13-г в м. Кропивницькому, загальною площею 3075,6 кв. м. За даними ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року співвласниками комплексу будівель по [ADDRESS] є: [PERSON], якому належить 9/10000 та 9/1000 частки комплексу будівель; [PERSON], якому належить 4/10000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 49 50000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 1 1000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 1'10000 частки комплексу будівель; [PERSON] якому належить 9/1000 частки комплексу будівель; Приватна будівельно-комерційна фірма "Корнет і К" якій належить 1/500 частки комплексу будівель; Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз якому належить 3/1000 частки комплексу будівель; Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноком» якому належить 9/10000 частки комплексу будівель та Товариство з обмеженою відповідальністю ВКП "Техноцентр МЛ" якому належить 12/10000 частки комплексу будівель. Позивач звернувся до нотаріуса для укладення договору про виділ частки з об'єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності позивача. Згідно з Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 № 55 ( 1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Для укладення відповідного договору ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» надано позивачу висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна вбудованого нежитлового приміщення -1/40 частини загальною площею 3075,6 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З зазначеного висновку слідує, що за технічними показниками 1/40 частину комплексу будівель по [ADDRESS], що є приміщенням загальною площею 3075,6 кв.м., яка входить в склад корпусу № 5 будівлі під літ. «И» та прибудова «и», можливо виділити як ціле нежитлове приміщення загальною площею 3075,6 кв.м. і виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншим співвласникам. З метою укладення нотаріального договору про виділ частки з об'єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, позивач письмово звертався до всіх співвласників нерухомого майна нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS], з пропозицією про укладення нотаріально посвідченого договору, відправивши пропозиції рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальні чеки. Пропозиція залишена без розгляду. Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним правом особи. Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто вільно обирає спосіб захисту порушених прав і охоронюваних законом інтересів Стаття 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), розкриває зміст права власності, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Стаття 369 ЦК України встановлює порядок здійснення права спільної сумісної власності. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" передбачає, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо при умові, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартири). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Це означає, що співвласники мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і не мають права вчиняти дії, які б не були узгоджені всіма співвласниками. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 17.07.97 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, відповідно до п.1 ст. 8 якої встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм майном, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому економ порядку. Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки між співвласниками не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна. Згідно ст.88 ЦПК України, на підставі заяви представника позивача, судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: approved