Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітної плати, доходів до виповнення дитиною повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, посилаючись на те, що 31.01.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подали до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області позов про розірвання шлюбу. Останнім часом відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки дочка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Крім їхньої спільної дитини, інших дітей у [PERSON] немає., тому вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подав. Про час і місце судового розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері - [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Ці обставини встановлені доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 4), довідкою за № 07-21/330 від 12.02.2016 року виданою головою вуличного комітету (а.с. 7). Як вбачається з копії довідки про доходи від 7.12.2015 року, [PERSON] порацює у ТОВ "Три ведмеді" тісторобом і його доходи за вересень - листопад 2015 року склали 4124,82 гривень. Згідно з ст. ст. 180, 182 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 181 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так як судом встановлено, що відповідач у справі є здоровою працездатною особою, має постійну роботу - працює тісторобом в ТОВ "Три ведмеді", не повідомив суд про наявність обставин, які перешкоджають йому нести зобов"язання по утриманню своєї малолітньої дитини відповідно до вимог закону, на його утриманні інших утриманців немає, то виходячи з цього, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, будуть враховувати як інтереси відповідача у справі, так і розумні потреби малолітнньої дитини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved