Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким надати їм, [PERSON] і [PERSON], право на спадкування, відносно спадщини [PERSON], разом із спадкоємцями першої черги спадкування за законом - [PERSON] та [PERSON]. В основу своїх позовних вимог позивачі зіслалися на те, що [INFO] року в зв"язку з тяжкою хворобою помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. В зв"язку з тим, що [PERSON]раптово помер, він не встиг скласти заповіт. [PERSON], який був її, позивачки, чоловіком бажав прийняти спадщину після смерті спадкодавця, як спадкоємець другої черги, збирав документи для звернення з позовом до суду до спадкоємців першої черги про зміну черговості одержання права на спадкування, згідно ч.2 ст.1259 Цивільного кодексу України,однак він не встиг оформити права на спадкове майно, тому вони, [PERSON] та [PERSON],вважають,що є спадкоємцями другої черги спадкування за законом відносно [PERSON] За таких обставин, вони разом звертаються з позовом до відповідачів, як спадкоємців першої черги з вимогою про зміну черговості одержання права на спадкування, з наступних підстав. У 1989 році [PERSON], одружився і проживав зі своєю сім"єю в с. Раків, Долинського району. Але після народження другої дитини сім'я розпалась і він повернувся жити в батьківську хату, де проживав разом з старенькою мамою та сім'єю брата - [PERSON]. Розпад сім'ї, заборона відвідувати дітей підірвали його здоров'я: спершу запалення троїчного нерва голови, а далі хвороба серця, яка потребувала негайної операції. В цей час в 1999 році його дружина [PERSON] подала заяву про розлучення по причині п'янства та дебоширів, що не відповідало дійсності, тому що [PERSON], в зв'язку з тяжкою хворобою, не тільки не вживав спиртного, але й не курив. Оскільки [PERSON] був хворий на тяжку хворобу та не міг фізично працювати (перебував постійно на лікарняному), вона, позивачка [PERSON], зі своїм чоловіком [PERSON], та позивачем [PERSON], з 1999 року постійно доглядали, опікувалися спадкодавцем, матеріально та морально допомагали йому, одночасно допомагаючи його стареньким батькам. Вони возили [PERSON], на різні обстеження та лікування, витрачаючи при цьому власні кошти. А в 2000 році в Львівській обласній клінічній лікарні йому було проведено операцію на серце. Хвороба, на яку хворів [PERSON] була тяжкою,він потребував стороннього догляду. Крім того ними було затрачено значні кошти, лише вартість операції на той час становила 25000 гривень. Після операції [PERSON], отримав інвалідність II групи та потребував догляду. За весь цей час ні його колишня дружина, ні його діти не цікавились його життям та здоров"ям. Ніхто з них не відвідав його жодного разу ні під час хвороби, ні після важкої операції, хоча вони знали, що їх батько тяжко хворий, та, перебуваючи в безпорадному стані, потребує догляду, моральної та матеріальної підтримки,хоча після отримання інвалідності свою пенсійну картку він віддав колишній дружині, для утримання дітей. Вони, позивачі вважають, що колишня сім"я фактично відвернулась від батька, який перебував в безпорадному стані. Вважають, що з наведених підстав, вони, позивачі, заслуговують право на спадкування частини майна [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги спадкування за законом [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON], та [PERSON] позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві,а [PERSON],крім того, суду пояснив,що в загальній сумі він дав на лікування брата 400 доларів США,а доглядом в основному займалася позивачка [PERSON],оскільки він займався зароблянням грошей. Представник відповідачів [PERSON], та [PERSON] по довіреності [PERSON]позов не визнала, суду пояснила те, що покійний [PERSON]доводився їй чоловіком, а батьком відповідачам.Спадкодавець не перебував в безпорадному стані,оскільки після операції на серце,яка проводилася і за її кошти,які вона відразу надала як тільки дізналася про потребу [PERSON].в лікуванні.Звичайно,що вона не дала кошти в тій сумі,яка була необхідна,однак надала посильну грошову допомогу,оскільки на її утриманні було двоє неповнолітніх дітей. Батько спілкувався з дітьми, подарував синові [PERSON] машину і ніколи не хотів позбавити їх права на спадщину після його смерті. Свідок [PERSON]суду дала показання про те,що позивачі заслуговують на спадщину, вони її заробили,оскільки [PERSON]день і ніч доглядала за хворим,хоронила його,витратила 25 тисяч на операцію [PERSON],який, крім того, завжди говорив,що його половина будинку не буде належати дітям і дружині,а тільки тому,хто буде його доглядати.У 2005 році [PERSON]виїхав на заробітки в Чехію де і помер у 2008 році. Аналогічні по суті показання дали суду свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.57 ЦПК У країни, доказами у справі є будь-які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників,допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Не підлягає захисту право, що не було порушено. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Копією свідоцтва про смерть підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с.10), та був власником 1/2 домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] ( а.с.11). З пояснень сторін, а також з листа Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори,копій свідоцтв про народження судом встановлено, що [PERSON] доводився батьком відповідачам, які є його спадкомцями за законом першої черги (а.с.12,45).Не заперечують цього і позивачі. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За змістом вказаної норми закону лише при одночасному настанні вищезазначених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності фізична особа,зокрема спадкоємець другої черги, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. З пояснень сторін та свідків судом встановлено,що спадкодавець [PERSON]після проведеної у 2000 році операції виїхав на заробітки в Чеську Республіку ,де працював до [INFO] року,тобто до настання смерті. Аналіз наданих сторонами на підтвердження та заперечення позовних вимог доказів дає суду можливість прийти до переконання про те, що підстави надання позивачам права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги,тобто із відповідачами по справі,відсутні, оскільки позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту надання ними спадкодавцю [PERSON] матеріального забезпечення, надання іншої допомоги .Тобто докази, які б підтверджували потребу [PERSON] в матеріальній допомозі ,а тим більше отримання такої допомоги від позивачів,суду не надано. Не надано суду доказів і про те, що [PERSON] був особою похилого віку, мав тяжку хворобу та через неї або каліцтво перебував у безпорадному стані. Навпаки вищенаведені докази,зокрема пояснення позивачів,в тому числі зміст позовної заяви підтверджує,що з 2005 року по час раптової смерті у 2008 році [PERSON],незважаючи на інвалідність,працював в Чехії,тобто був працездатним та матеріально забезпеченим ,оскільки отримував достатні кошти,за які придбав автомобіль,допомагав відповідачам. За наведених вище обставин, позов є безпідставним. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. 1259 ЦК України,

Outcome: dismissed