Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24.10.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Новокам'янській сільській раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 7). Від подружнього життя у них народилися четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, виникали непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Відповідач працює підприємцем, на даний час проживає з іншою сім'єю в м. Тернопіль. З 2017 року інтересами сім"ї не цікавиться, по господарству не допомагає, виплачує щомісячну допомогу на дітей. Стверджує, що вона з відповідачем протягом двох років вже не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. На даний час позивачка переконана, що шлюб між ними є помилковим, тому просить не надавати терміну для примирення. За таких обставин позивачка вважає, що сім"я остаточно розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, позивачка втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння. У зв"язку із чим позивачка звернулася до суду та просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача, прізвище після розлучення залишити "[PERSON]". Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Інших клопотань не має. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Клопотань не має. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 24.10.1992 року у Новокам'янській сільській раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 7). У шлюбі у сторін народилися четверо дітей, одна з яких неповнолітня, а саме дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сім"я остаточно розпалася, позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги і розуміння, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних стосунків припинено вже протягом двох років. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім'я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. А тому позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища, зміненого нею у зв"язку із реєстрацією шлюбу "[PERSON]" підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Outcome: approved