Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, відповідач самоусунувся від утримання дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивачка перебуває у відпусці по догляду за дитиною і крім допомоги на дитину інших доходів немає. Позивачка в судове засіданні позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів на дитину, що стосується аліментів на дружину заперечує так, як він сплачує аліменти на іншу дитину і кошти які він отримує не достатні для його потреб. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2011 року. Від спільного життя [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає та перебуває на утримані позивачки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Відповідач самоусунувся від утримання дитини, матеріальну допомогу не надає. Як зазначив відповідач в своїх поясненнях, він працює але сплачує аліменти на іншу дитину в розмірі 1200 грн. Позивачка перебуває у відпусці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.7, 180 СК України жінка та чоловік мають рівні права та обов"язки у сімейних відносинах, а також батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов"язання батьків, при цьому цей обов"язок покладається як на матір дитини так і на батька. При призначені аліментів, суд, враховує норми статі 182 СК України, яка передбачає, що суд визначаючи розмір аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач працює, отримує фіксовану заробітну плату, проти сплати аліментів на дитину в розмірі, що зазначений в позовній заяві не заперечує, наявність обставин, які перешкоджають сплаті аліментів судом не встановлено. Таким чином, виходячи з наданих доказів, суд вважає, відповідач несе рівні обов"язки щодо наданню допомоги доньці і має можливість надати таку допомогу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка в разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Суд, критично відноситься до стверджень відповідача про неможливість сплати аліментів на користь позивачки так, як жодних доказів які б підтверджують даний факти відповідачем не надано. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач працює, але сплачує аліменти на іншу дитину, що не заперечується позивачкою, інших доходів немає, проти сплати аліментів на дитину не заперечує, суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивача необхідно зменшити до 1/6 частини всіх доходів відповідача.

Outcome: partial