Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до відповідача про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів. Свій позов мотивує тим, що в період часу з червня 2003 року по лютий 2014 року він працював у ВАТ "Тальнівське автотранспортне підприємство 17137", яке було перейменовано у ПАТ "Тальнівське автотранспортне підприємство 17137", яке розташоване в м. Тальне та відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4. Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу не повністю нараховувались та виплачувались компенсації та доплати за період з липня 2007 року по лютий 2014 року в сумі 68294 грн., в звязку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. \~ \~ \~ \~До судового засідання представник відповідача подав заяву в якій позов не визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - Управління соціального захисту населення в судовому засіданні пояснив, що позов не підлягає задоволенню, у звязку з тим, що відповідач нараховував і виплачував доплату до заробітної плати позивачу відповідно до Постанови КМ України від 26.07.1996 року №836. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в сукупності з іншими доказами, дійшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач в період з червня 2003 року по лютий 2014 року працював у ВАТ "Тальнівське автотранспортне підприємство 17137 ", яке було перейменовано у ПАТ "Тальнівське автотранспортне підприємство 17137", та яке розташоване в м. Тальне, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4. Згідно довідки\~про доходи\~№235\~від 04.08.2015\~року,\~виданої \~ПАТ "Тальнівське\~автотранспортне підприємство\~17137"\~[PERSON]\~до заробітної\~плати проводилась\~доплата,\~як працюючому\~в зоні\~посиленого радіологічного\~контролю за\~фактично відпрацьовані\~години. Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення проводиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.. В силу\~ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України\~ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. З огляду на вищенаведене, враховуючи предмет позову, зокрема те, що позивач просить стягнути недоплачену заробітну плату, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача про те, що такі позовні вимоги в силу ст. 19 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства є обґрунтованими. Разом з тим, позивач як на підставу своїх вимог посилається на ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і вважає, що така доплата згідно положень Закону України «Про оплату праці» є додатковою заробітною платою. Таке твердження позивача суд вважає помилковими з огляду на наступне. Так, як зазначалось вище, статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачені доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в розмірах, визначених відповідно до розмірів мінімальної заробітної плати (для зони посиленого радіологічного контролю одна мінімальна заробітна плата). Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, і відповідно до статей 1, 2, 4, 21, 22 цього закону заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені з цією метою. Відповідно до ст. 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, повязаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Пунктом 14 постанови КМУ від 20.09.2005 року № 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з якими нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади. З урахуванням вищенаведеного, передбачена статтею 39 вищевказаного закону доплата є соціальною гарантією, виплата якої компенсується підприємствам, установам, організаціям управліннями праці та соціального захисту населення, і не входить до структури заробітної плати. Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23.12.2015 року у даній справі. Враховуючи вищенаведене, суд, перевіривши правомірність дій та рішень відповідача щодо нарахування та виплати позивачу доплати згідно ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зясувавши, що дані виплати здійснювались за рахунок бюджетних коштів і перераховувались управлінням праці та соціального захисту населення Тальнівської РДА на рахунок відповідача для виплат їх особам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, і те, що вказані виплати відповідач не міг проводити за рахунок інших платежів чи коштів підприємства, тому заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вказаної доплати є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed