Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2000 рік, від шлюбу мають повнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Дочки на даний час навчаються на денних відділеннях вищих навчальних закладів на бюджетній формі навчання. Крім того, молодша дочка є інвалідом ІІ групи, постійно потребує додаткових витрат на ліки. Оскільки вона не має можливості самостійно утримувати дітей, коштів не вистачає, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду та у подальшому постійно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно з дня подачі позову та у подальшому постійно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він до виповнення дітям вісімнадцяти років постійно сплачував аліменти, а на старшу дочку сплачував ще 2 роки після досягнення нею повноліття. На даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей, він отримує незначний дохід, а тому можливості сплачувати аліменти у нього немає. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2000 рік. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час повнолітня [PERSON] та [PERSON] проживають разом із своєю матір"ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Повнолітня [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення Національного транспортного університету на факультеті транспортних та інформаційних технологій з терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 рік включно, навчається на бюджетній основі, що підтверджується відповідною довідкою від 10.02.2015 року. [PERSON] отримує стипендію у розмірі, визначеному діючими нормативними актами. Повнолітня [PERSON] навчається на І курсі денного відділення Інституту політології та права Національного педагогічного університету ім.. М.П.Драгоманова з терміном навчання з 01.09.2014 року по 30.09.2019 року, навчається на бюджетній основі, у період з 10.12.2014 року по 01.09.2015 року перебуває в академічній відпустці за станом здоров"я, що підтверджується довідкою від 17.07.2015 року. У період навчання [PERSON] отримує стипендію у розмірі, визначеному діючими нормативними актами. Крім того, повнолітня [PERSON] з грудня 2007 року є інвалідом ІІ групи у зв"язку із наявною хворобою на цукровий діабет І типу важкої форми, що підтверджується відповідною довідкою. У зв"язку з наявною хворобою [PERSON] потребує значних фінансових затрат, зокрема на придбання ліків та проведення лабораторних досліджень, щорічне санаторне лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками та чеками. Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачка [PERSON] працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 8851, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід, середній розмір якого становить 1616, 00 грн. щомісячно, що підтверджується відповідними довідками. Також відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. З досліджених судом доказів вбачається, що на даний час діти проживають разом зі своєю матір"ю, перебувають на її утриманні, батько дітей не надає матеріальну допомогу, не цікавиться дітьми, станом здоров"я молодшої дочки. Також судом встановлено, що на даний час повнолітні діти навчаються на денній формі навчання, отримують стипендію, але потребують матеріальної допомоги у зв′язку із навчанням та хворобою (молодша дочка), у добровільному порядку батько дітей відмовляється надавати матеріальну допомогу, позивачка вживає всіх необхідних заходів для належного утримання дітей, але не має можливості забезпечувати їх належним чином самостійно. Як вбачається з наданих суду доказів, відповідач на даний час працює, має відповідний дохід, тобто має матеріальну можливість надавати допомогу своїм дітям, але не надає її. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв′язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов′язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 6 від 15.05.2006 року визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені судом обставини, враховуючи матеріальний стан сторін, зокрема батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітніх дітей з дня звернення до суду і до закінчення дітьми навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, зокрема щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги, наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, розмір його доходу. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі по 1\\6 частині щомісячно від усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial