Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 жовтня 1995 року він працює в ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго", яке в подальшому було перейменовано на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі") на посаді водія автотранспортних засобів Нікопольського району електричних мереж. У зв'язку з характером та умовами праці позивач має проходити періодичний медичний огляд. 30 червня 2016 року в нього сплив строк проходження медичного огляду. З 11 липня 2016 року позивач знаходився в основній щорічній відпустці, а згодом йому була надана навчальна відпустка, яка тривала до 29 вересня 2016 року. 29 вересня 2016 року позивач вийшов на роботу, однак оскільки строк дії його медичної довідки відносно придатності до управління транспортними засобами закінчився, йому було запропоновано пройти черговий медичний огляд за власні кошти. Позивач повідомив керівництво про те, що на даний час він не має можливості пройти медичний огляд за власний рахунок, однак він не заперечує проти його проходження. З метою вирішення даного питання, 05 жовтня 2016 року позивач звернувся з відповідною заявою до первинної профспілкової організації Нікопольських електричних мереж ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго". На засіданні профкому яке відбулося 07 жовтня 2016 року, було вирішено, що медичний огляд має бути оплачений роботодавцем згідно Колдоговору (розділ 9 Умови і охорона праці п. 9.2.1.) та ст. 169 КЗпП. Профкомом було ініційовано доведення вказаної інформації до керівництва НРЕМ. Після цього позивач продовжував приходити на роботу, але дорожні листи на його ім'я не видавалися, тому він знаходився у ремонтному боксі та займався ремонтом інших автомобілів. Позивач перебував на робочому місці повний робочий день, проте заробітну плату йому не виплачували. 02 листопада 2016 року його було направлено до м. Покров для отримання сертифіката про проходження психотерапевтичного огляду. 04 листопада 2016 року позивача направлено до м. Дніпро для проходження медичної комісії щодо придатності до управління транспортними засобами. Того ж дня позивач прибув до лікарні "Водників", але за один день не встиг пройти повний медичний огляд, у зв'язку з тим, що не всі необхідні фахівці вели прийом. Тільки 11 січня 2017 року позивача було направлено у відрядження з метою проходження медичного огляду до м. Дніпро, лікарня "Водників", тривалістю на 1 день - 12 січня 2017 року, після цього позивачу почали видавати дорожні листи та сплачувати заробітну плату. В той же час, виплачувати середній заробіток за період з 30 вересня 2016 року по 13 січня 2017 року керівництво відмовилося, посилаючись на наказ від 05 жовтня 2016 року № 123/0562, яким позивача було відсторонено від виконання робіт водія до проходження медичного огляду без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП. Позивач зазначає, що про даний наказ йому не було відомо та він з ним не ознайомлювався. З метою вирішення даного спору позивач звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго". 19 січня 2017 року комісією по трудовим спорам ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" було прийнято рішення, що відсторонення позивача відповідає положенням діючого законодавства, а виплата середнього заробітку не передбачена у випадках відсторонення від роботи у разі відмови від проходження медичного огляду. Позивач вважає наказ № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року про відсторонення незаконним та таким, що грубо порушує його права, оскільки ст. 169 КЗпП передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Також, вказані вимоги чинного законодавства визначені у п. 9.2 колективного договору. У зв'язку з наведеними обставинами, позивач просить суд поновити йому строк для оскарження наказу № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року про відсторонення від роботи. Визнати незаконним та скасувати наказ № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року та стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 15\~482,29 грн., яка була розрахована із виходячи середнього заробітку. Крім того, позивач зазначає, що своїми дія відповідач завдав йому додаткових моральних страждань, які полягали у втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для влаштування свого життя. Отже моральну шкоду позивач оцінює в 20\~000 грн. та просить стягнути її з відповідача на свою користь. Відповідач позовні вимоги не визнав, та в своїх запереченнях проти позову (а.с. 29-31) та поясненнях (а.с.122,123,147-150) представники відповідача зазначили, що після закінчення 30 червня 2016 року строку дії медичного огляду, позивача було неодноразово попереджено про необхідність проходження медичного огляду у відповідній лікарні в м. Дніпро. Однак всупереч вимогам, позивач відмовився від проходження медичного огляду, посилаючись на те, що в нього відсутні кошти для проїзду в м. Дніпро та повідомив, що згоден пройти медичний огляд в разі надання йому автомобіля для проїзду або оплати вартості проїзду в громадському транспорті. 30 вересня 2016 року після чергової відмови від проходження медичного огляду, був складений Акт в якому зафіксовано факт відмови [PERSON] від проходження медичного огляду та був попереджений, що в разі не проходження ним огляду він буде відсторонений від роботи. У зв'язку з невиконанням позивачем вимог, щодо проходження медичного огляду, наказом № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року [PERSON] було відсторонено від виконання робіт водія до проходження медичного огляду. За час відсторонення від роботи водія автотранспортних засобів служби механізації і транспорту [PERSON] заробітна плата не виплачується. З даним наказом позивач ознайомився, однак від підпису відмовився. До того ж, на думку представника відповідача, медичні огляди повинні проходити всі особи, які здійснюють керування транспортними засобами, незалежно від того, чи є вони працівниками, самозайнятими особами. підприємцями, чи взагалі безробітними. Отже незалежно від наявності або відсутності перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, [PERSON] повинен був пройти медичний огляд. Таким чином, вимоги позивача про скасування наказу про його відсторонення є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також представник відповідача вважає необґрунтованими вимоги [PERSON] про нарахування йому заробітної плати, оскільки у разі відсторонення працівника від роботи, підстави для нарахування йому заробітної плати відсутні. Крім того, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки жодними діями відповідача, позивачу не було завдано жодних моральних страждань. За таких обставин, представники відповідача просили суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Під час судового засідання 21 листопада 2018 року позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі та зазначила, що вважає, що позивач пропустив строк на звернення до суду з даним позовом без поважних причин. Заслухавши сторони, дослідивши усі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості\~(стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що [PERSON] працює в ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" на посаді водія автотранспортних засобів Нікопольського району електричних мереж. Наказом № 363а/1001 від 21 травня 2018 року ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" було перейменовано на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (а.с.130-132). Виходячи з характеру та умов праці позивач зобовязаний проходити періодичний медичний огляд. Згідно розпорядження № 28/0562 від 01 лютого 2018 року за позивачем [PERSON] закріплений транспортний засіб ГАЗ 3307, АП-17 реєстраційний № [NUMBER] (а.с.117 на звороті). Пунктом 1.8.3. [PERSON] з охорони праці ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нікопольського району електричних мереж № ІОТ-562-599-15 при виконанні робіт на автогідропідйомнику АП 17, затвердженої наказом генерального директора ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» № 1298б/1001 від 05 серпня 2016 року, передбачено, що машиніст повинен проходити періодичний медичний огляд кожні два роки (а.с.104-116). Відповідно до пункту 1.6. [PERSON] з охорони праці ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нікопольського району електричних мереж № ІОТ-562-057-16 водія автомобільного засобу водій проходить медичний огляд перед прийняттям на роботу, а також періодичне 1 раз на рік (а.с.46-51). [PERSON] затверджена наказом генерального директора ВАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» № 1298б/1001 від 05 серпня 2016 року. 30 червня 2016 року в [PERSON] закінчився строк дії попереднього медичного огляду (а.с.94). З 11 липня 2016 року позивач знаходився в основній щорічній відпустці, а згодом йому була надана навчальна відпустка, яка тривала до 29 вересня 2016 року. Згідно Наказу № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року водій автотранспортних засобів служби механізації та транспорту [PERSON] 29 вересня 2016 року вийшов на роботу з навчальної відпустки (згідно наказу № 563-в(562) від 12 вересня 2016 року), але оскільки строк дії його медичної довідки відносно придатності до управління транспортними засобами закінчився 30 червня 2016 року, його на підставі ст. 46 КЗпП вирішено відсторонити від виконання робіт водія до проходження медичного огляду, без збереження заробітної плати (а.с.6). Суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту ознайомлення позивача [PERSON] з спірним Наказом представником відповідача суду надано не було. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, що позивач та його представник заперечують факт ознайомлення з Наказом № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року, суд знаходить поважними причини пропуску позивачем строку на оскарження спірного Наказу. Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачу було достовірно відомо про Наказ № 123/0562 від 05 жовтня 2016 року, яким його було відсторонено від виконання робіт, оскільки це спростовується матеріалами справи. Позивач зазначає, що керівництвом ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» Нікопольського району електричних мереж йому було запропоновано пройти черговий медичний огляд за власні кошти, але через відсутність фінансової можливості він був позбавлений можливості пройти його самостійно, про що було повідомлено керівництво. За для вирішення даного питання, 05 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до первинної профспілкової організації Нікопольських електричних мереж ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго". 07 жовтня 2016 року на засіданні профкому, було вирішено, що медичний огляд має бути оплачений роботодавцем згідно Колдоговору (розділ 9 Умови і охорона праці п. 9.2.1.) та ст. 169 КЗпП (а.с.15). Профкомом було ініційовано доведення вказаної інформації до керівництва НРЕМ. Позивач продовжував приходити на роботу, однак дорожні листи на його ім'я не видавалися, у звязку з цим, він знаходився у ремонтному боксі та виконував займався ремонтом інших автомобілів. Позивач перебував на робочому місці повний робочий день, але заробітна плата йому не виплачувалася. Вказані обставини представником відповідача не оспорювались. 02 листопада 2016 року [PERSON] був направлений до м. Покров для отримання сертифіката про проходження психотерапевтичного огляду (а.с.12). 04 листопада 2016 року позивача направлено до м. Дніпро для проходження медичної комісії щодо придатності до управління транспортними засобами. Того ж дня позивач прибув до лікарні "Водників", але за один день не встиг пройти повний медичний огляд (а.с.13). Тільки 11 січня 2017 року позивача було повторно направлено у відрядження з метою проходження медичного огляду до м. Дніпро, лікарня "Водників", тривалістю на 1 день - 12 січня 2017 року, після цього позивачу почали видавати дорожні листи та сплачувати заробітну плату (а.с.14). З метою вирішення спору щодо відсторонення та виплати середнього заробітку [PERSON] звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго". 19 січня 2017 року комісією по трудовим спорам ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" було вирішено, що відсторонення позивача відповідає положенням діючого законодавства, а виплата середнього заробітку не передбачена у випадках відсторонення від роботи у разі відмови від проходження медичного огляду (а.с.9,10). Згідно ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Суд не може погодитися з доводами представника відповідача про те, що позивач навмисно ухилявся від проходження медичного огляду, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. До того ж, під час судового розгляду позивач зазначав, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, але не мав фінансової можливості пройти його за власний рахунок. Даний факт представник відповідача також не оспорювася. Проте, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, [PERSON] повинен був пройти медичний огляд незалежно від наявності або відсутності перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, оскільки в даному випадку обовязок проходження позивачем медичного огляду чітко передбачено [PERSON] з охорони праці № ІОТ-562-057-16 та №\~ІОТ-562-599-16, яким позивач має дотримуватись під час здійснення своїх посадових обовязків перебуваючи у трудових відносинах з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі". Згідно ст. 169 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Пунктом 9.2.1. Колдоговору (розділ 9 умови і охорона праці) також передбачено забезпечення за кошти роботодавця проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників Аналізуючи наведені норми, слід зробити висновок, що роботодавець за власний рахунок має забезпечити працівнику можливість своєчасного проходження медичного огляду, для можливості подальшого виконання своїх посадових обовязків. Однак представник відповідача доказів щодо видачі наказів про відрядження для проходження медичного огляду перед винесенням наказу про відсторонення не надав, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] не мав можливості самостійно пройти медичний огляд в лікарнях, які знаходяться за межами м. Нікополя без винесення наказів про відрядження, оскільки зазначене було би підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за прогул. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорювалось сторонами, після відсторонення від роботи (виконання своїх безпосередніх посадових обовязків) з 30 вересня 2016 року по 12 січня 2017 року (дата проходження медичного огляду на підставі відрядження наказу про відрядження від 11 січня 2017 року № 4/0562) позивач продовжував ходити на роботу, однак заробітна плата за цей період йому не виплачувалася. При розрахунку середнього заробітку суд виходить з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995р., про те, що обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за\~\~попередні\~\~два\~\~місяці\~\~роботи. Згідно довідки про доходи № 342 та № 343 від 27 січня 2017 року, середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 4\~423,51 грн. (а.с.16,17). Отже розмір середнього заробітку позивача за період з 30 вересня 2016 року по 12 січня 2017 року включно складає 15\~482,29 грн. \~Враховуючи дії відповідача, який три місяці не відряджав [PERSON] для проходження періодичного медичного огляду, чим позбавив позивача на тривалий час заробітної плати, суд вважає, що заробітна плата за цей підлягає стягненню у повному розмірі. Щодо вимог [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу відсторонення від виконання своїх посадових обовязків, у звязку з чим йому не виплачувалася заробітні плата, порушені звичайного способу життя, оскільки обставини, що склалися порушили звичайний спосіб життя позивача, оскільки йому не виплачувалася заробітна плата, яка була єдиним джерелом його доходу. Виходячи з характеру протиправних дій та ступені вини відповідача та з урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд з огляду на вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь позивача [PERSON] повинен складати 1\~500\~грн. 00 коп. Суд не вбачає підстав для поновлення [PERSON] строку на оскарження рішення комісії по трудовим спорам ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 19 січня 2017 року, оскільки будь-яких інших позовних вимог з приводу цього рішення позивачем не заявлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмір 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять грн. 60 коп.) на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial