Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх малолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.12.2006 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], 1987 р.н., було укладено шлюб, актовий запис № 286. На підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області у 2014 році шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано. У шлюбі з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та повністю перебувають на її утриманні. Окрім того, позивачка вдруге одружилася у зв"язку з чим змінила своє прізвище, а також у другому шлюбі має двох малолітніх дітей 2015 року народження та 2017 року народження. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язку утримувати своїх дітей. також відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, предметів першої необхідності тощо. Діти повністю знаходяться на утриманні позивачки. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей [PERSON] відмовляється, інтересами дітей не цікавиться, зароблені кошти використовує у своїх власних цілях. У зв»язку із чим позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання дітей, а саме: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO], та стягувати такі в її користь, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 940 грн. 00 коп. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання дітей, а саме: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO], та стягувати такі в її користь, в твердій грошовій сумі, в розмірі 940 грн. 00 коп. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в жодне судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачу, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, неодноразово за адресою його місця реєстрації, надсилались судові повістки, однак, такі повернуті до суду без вручення адресату. Відповідно до довідок Магерівської селищної ради Жовківського району та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Укрпошти, причиною повернення вказано , що за вказаною адресою не проживає. Від відповідача на адресу суду жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення по справі на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно п. 9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що стверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER]. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено позивачці "[PERSON]" її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Із копії свідоцтва про народження дітей а саме, [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] вбачається, що їхніми батьками є позивачка та відповідач. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 квітня 2015 року у відділі РАЦС Жовківського РУЮ у Львівській області (актовий запис № 45).У зв"язку із чим позивачка своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" змінила на "[PERSON]". Із копії свідоцтв про народження дітей [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], вбачається,що їхніми батьками є позивачка [PERSON] та [PERSON]. Із довідки № 201 від 16.01.2018 року, виданої Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що гр. [PERSON], 1986 року народження, жителька [ADDRESS] дійсно зареєстрована та проживає в господарстві, в якому зареєстровані: дочка - [PERSON], 2007 р.н.; син - [PERSON], 2008 р.н.; син - [PERSON], 2015 р.н.; син - [PERSON], 2017 р.н.; колишній чоловік - [PERSON], 1987 р.н. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище матері дитини - позивачки по справі, яка не хворіє, має на утриманні окрім двох дітей від першого шлюбу, ще двох малолітніх дітей від другого шлюбу ; - стан здоров'я та матеріальне становище батька дитини - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак, він є працездатним, та може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивачка просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній сумі. Враховуючи обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз"яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. На час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати становить 3 723 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, прожитковий мінімум у 2018 році в Україні для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1 860 гривень. А відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дітей, а саме: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO], в розмірі по 930 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття та стягувати такі в користь їх матері, [PERSON]. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 640 грн. судового збору. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved