Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

В серпні 2021 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг ''Monobank'' від 20.09.2018 року у розмірі 149934,71 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що у жовтні 2017 року позивач Акціонерне товариство ''Універсал банк'' запустив новий проект ''Monobank'', в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальними платіжними засобами яких є платіжні картки ''Monobank''. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках ''Monobank'' за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ''Універсал Банк'' опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 20 вересня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.09.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 70000,00 грн. АТ ''Універсал банк'' свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 15.03.2021 року складає 149934,71 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 124311,45 грн., заборгованість за пенею та комісією 25623,26 грн. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ ''Універсал Банк'' заборгованість у розмірі 149934,71 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. 09 вересня 2021 року представником відповідача Акрітовим П.К. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить позов АТ ''Універсал Банк'' задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг ''Monobank'' від 20.09.2018 року станом на 15.03.2021 року в сумі 70000,00 грн. заборгованість за наданим кредитом (а.с. 44-48) Представник позивача АТ ''Універсал Банк'' у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України (а.с. 42, 96). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначив, що заявлений позов визнають частково та просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 70000,00 грн. з обставин зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 20.09.2018 року шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Monobank, відповідач [PERSON] отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 70000,00 грн. (а.с. 8). Відповідач [PERSON] погодився з тим, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ''УНІВЕРСАЛ БАНК'' розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з Тарифами встановлено, пільговий період за карткою до 62 днів. Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Базова відсоткова ставка - 3,2% на місяць. Збільшена відсоткова ставка на місяці за карткою на суму загальної заборгованості - 6,4% на місяць. Відповідно до п. 5.23 п. 5 Розділу ІІ Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення Щомісячного мінімального платежу, Банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за Договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення Щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушив права позивача. На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: за порушення зобов`язань за кредитом від 1 до 30 днів - штраф 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф 100 грн.; від 91 дня і до 120 (210) днів - штраф 100 грн. + 6,4% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця та діє ставка 0,00001% річних; від 121 (210) днів і до повного погашення заборгованості - штраф 100 грн. Та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання та діє ставка 0,00001% річних. Згідно з наданим розрахунком банку станом на 15.03.2021 року відповідач [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 149934,71 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 124311,45 грн., заборгованість за пенею та комісією 25623,26 грн., що не спростовано відповідачем. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ст. 546 ЦК України в становлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до статті 628 ЦК України, обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 15.03.2021 становить 149934,71 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 124311,45 грн., заборгованість за пенею та комісією 25623,26 грн. Щодо твердження сторони відповідача, що відповідач не був ознайомлений з тарифами та Витягом з Умов та правил, оскільки він їх не підписував, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Витяг з Умов розумів відповідач і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, то суд приходить до таких висновків. Суд приймає до уваги пояснення представника позивача (а.с. 52-60), з огляду на наступне. Відповідач висловив свою згоду на підписання документів в електронному вигляді у мобільному застосунку "Monobank" шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", який діяв на момент укладення договору 20.09.2018 року (втратив чинність 07.11.2018 року), передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що 20.09.2018 року підписавши анкету-заяву, яка разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю: в сумі 149934,71 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 124311,45 грн., заборгованість за пенею та комісією 25623,26 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, відповідно доЗакону України ''Про судовий збір''. Відповідно дост. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2270,00 гривень.

Outcome: approved