Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Територіальної громади сіл Бахтин, Бахтинок, Новосілка та Воронівці в особі Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказали, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради. Вони є єдиними спадкоємцями за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний термін вони не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знали про існування заповіту. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивачі не мають, тому звернулися до суду з даним позовом. Просили надати їм додатковий строк, в один місяць, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 02.12.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутності (а.с. 4). Відповідач копію ухвали від 02.12.2019 та доданих до неї документів отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с.24). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Новосілка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 1) . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки на території Бахтинської сільської ради (а.с. 14-15). Із заповіту (а.с. 12), довідки Бахтинської сільської ради № 619 від 13.11.2019 (а.с. 13) слідує, що позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . З Витягу зі Спадкового реєстру № 58355611 від 18.11.2019 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась, спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 18). Приватним нотаріусом 18.11.2019 позивачам відмовлено в прийнятті їх заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском ними строку для її прийняття (а.с. 16). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини [INFO] ), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки їм не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на їх ім`я. Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачами строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , своєчасно не прийняли спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачам можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 769 грн кожним (а.с. 1-2). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved