Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.08.2016 року відповідач надав позивачу розписку, якою підтвердив наявність грошового боргу в сумі 826000 грн., з яких 149000 грн. відповідач повинен повернути позивачу в зв"язку з розірванням договору купівлі-продажу землі, а інша частина суми є його борговим зобов"язанням. Грошові кошти [PERSON] зобов"язувався повернути до 19.08.2016 року. Зобов"язання щодо повернення вказаних коштів відповідач не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 826000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що позивач 16.08.2016 року з відповідачем фактично уклали договір позики. Відповідач підтвердив факт наявності у нього перед позивачем заборгованості в сумі 826000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 19.08.2016 року, на підтвердження чого видав позивачу розписку. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не виконав зобов"язання, в зв"язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 826000 грн. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених ними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку складаються з 6890 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved