Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Запорізькій областіпро визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20.03.2019 року, актовий запис №525. Позивач вказує, що вона - є спадкоємцем померлого першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), як дружина, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , від 10.09.1977 року, актовий запис №883. Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину за законом та у встановленому порядку оформила право на власності на соціальні виплати, які залишились після смерті її чоловіка [PERSON] і увійшли до складу спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.06.2021 року, виданим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С. Позивач зауважила, що на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11 за [PERSON] ще за час його життя було визнано право на отримання ним державної пенсії у розміpi 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, ч.4, 67 ч.3 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду в м. Бердянську Запорізької області здійснити йому перерахунок пенсії з 30.05.2010 року. На виконання вказаної постанови суду [PERSON] Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 06.09.2012 року був виданий виконавчий лист по справі №2a-5279/11, який фактично був пред`явлений ним до виконання, однак згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Немна С.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.07.2013 року за ВП № 37424252, даний виконавчий лист був повернений на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-XIV від 09.06.2013 року), оскільки виникли обставини, що виключали можливість виконання відповідного рішення у повному обсязі. В постанові державного виконавця було зазначено про те, шо згідно заяви боржника (УПФУ в м. Бердянськ) від 25.07.2013 року, вих. №7946 було повідомлено виконавчу службу про те, що Управлінням на виконання постанови суду було проведено перерахунок пенсії [PERSON] в результаті якого нараховано 94 914,61 грн., виплата яких буде здійснена додатковими відомостями при надходженні грошових коштів на рахунок Управління. Після повернення зазначеного виконавчого листа без виконання, [PERSON] повторно його за час свого життя до виконавчої служби не пред`являв. 09.06.2021 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію її померлого чоловіка [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса №76/02-31 від 09.06.2021 року. Таким чином, зважаючи на викладене вище, вважає своє право власності на недоотриману пенсію її померлого чоловіка порушеним, і таким, що потребує захисту в судовому порядку. Тож, посилаючись на вимоги ст.ст. 328, 1218, 1227,1296 ЦК України, просить суд, - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на недоотриману пенсію на підставі постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11 у розмірі 94\~914,61 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 949,15 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2021 року зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 20.09.2021 року судом отримано відзив на позовну заяву. Свою позицію заперечення проти позову та необхідності відмови у задоволенні позову представник відповідача мотивував наступним. Так, відповідач зазначає, що ч.1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 передбачено вичерпний перелік виплат, які проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду. До них відносяться виплати пенсій, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, оплату послуг з виплати та доставки пенсій Фонду. За приписами ч. 2 ст. 72 цього Закону кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України та згідно ч. 2 ст. 72 Закону забороняється їх використання на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Виплата зазначених сум за рахунок коштів Пенсійного фонду є порушенням бюджетного законодавства. 3 метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою від 03.09.2014 року №440, у відповідності до п. 20 якого погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Виплата за виконавчим документом по справі №2a-5279/11, який підпадає під дію вищезазначених нормативно-правових актів, має бути реалізована шляхом подання відповідної заяви стягувачем до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, шо здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості (п.3 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою від 03.09.2014 року №440). У зв`язку з цим вимоги позивача задоволенню не підлягають, так як судове рішення по справі №2a-5279/11 має виконуватись за постановою Кабінету Міністрів України 03.09.2014 року №440, яка набрала чинності 23.09.2014 року, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, тобто повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду. Тож з огляду на відсутність правової норми, яка б передбачала здійснення таких виплат органами Пенсійного фонду України, відповідач вважає звернення позивача безпідставним та необґрунтованим, а тому просить відмовити позивачу у задоволені даного позову. 30.09.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої [PERSON] заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість, та зазначає, що відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. 05.10.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої на задоволені позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача, у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої в задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20.03.2019 року, актовий запис №525. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , від 10.09.1977 року, актовий запис №883, позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2021 року, виданим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С., серії НРЕ №144007, [PERSON] успадкувала після [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину, яка складається з: недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в сумі 4\~300,00 грн, згідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2011 року по справі №2а-5278, яка набрала законної сили 06.04.2012 року; недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в сумі 6 460,00 грн, згідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2011 року по справі №2а-5280, яка набрала законної сили 06.04.2012 року, що підтверджується довідкою №22751 від 11.12.2019 року виданою Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області. Відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11 за [PERSON] , 1956 року народження, визнано право на отримання державної пенсії у розміpi 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, ч.4, 67 ч.3 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду в м. Бердянську Запорізької області здійснити йому перерахунок пенсії з 30.05.2010 року. На виконання вказаної постанови суду [PERSON] Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 06.09.2012 року був виданий виконавчий лист по справі №2a-5279/11. Згідно з постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Немна С.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.07.2013 року за ВП № 37424252, даний виконавчий лист був повернений на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-XIV від 09.06.2013 року), оскільки виникли обставини, що виключали можливість виконання відповідного рішення у повному обсязі. В постанові державного виконавця зазначено, шо згідно заяви боржника (УПФУ в м. Бердянськ) від 25.07.2013 року, вих.№7946 було повідомлено виконавчу службу про те, що Управлінням на виконання постанови суду було проведено перерахунок пенсії [PERSON] в результаті якого нараховано 94 914,61 грн., виплата яких буде здійснена додатковими відомостями при надходженні грошових коштів на рахунок Управління. Приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С., 06.12.2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за №218/02-14 надіслано запит про надання інформації про те, чи була за час життя [PERSON] [INFO] , фактично виплачена сума пенсії, яка за наслідками здійсненого Управлянням Пенсійного фонду в м.Бердянську Запорізької області перерахунку в рамках виконання постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11, становила 94\~914,61 грн. На зазначений запит отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.12.2019 року за № 5113/04.5, в якій вказано, що за життя пенсіонеру [PERSON] , [INFO] , була нарахована сума постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11, в сумі 94\~914,61 грн. Також зазначено, що погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантуються державою проводиться відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженому Постановою кабінету міністрів України від 03.09.2014 року № 440 органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. 10.02.2020 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С., надіслано запит № 7/02-14 до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про надання інформації про те, чи була за час життя [PERSON] [INFO] , фактично виплачена сума пенсії, яка за наслідками здійсненого Управлянням Пенсійного фонду в м.Бердянську Запорізької області перерахунку в рамках виконання постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року у справі №2a-5279/11, становила 94\~914,61 грн. На зазначений запит отримано відповідь Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області від 26.02.2020 року за № 13-08.3/1525, в якій вказано, що Головне управління позбавлене можливості надати обґрунтовану відповідь на запит від 10.02.2020 року, оскільки в Головного управління відсутня будь яка інформація стосовно наявності або відсутності недоотриманої пенсії [PERSON] , у зв`язку з тим що згідно з Положенням про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 року №1280, зареєстрованим в Міністерстві фінансів України від 27.10.2011 року №1236/19974, до повноважень органів Державної казначейської служби України не належить нарахування та виплата пенсій фізичним особам. 29.01.2021 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С., надіслано запит № 7/02-14 до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про надання інформації про те, чи надходила на їх адресу на виконання після 31.07.2013 року (після того, як спадкодавцю [PERSON] повернули виконавчий лист і в нього було право на його повторне звернення) рішення суду (виконавчий лист по справі №2а-5279), чи були внесені дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, та чи передавалось це рішення до органів, що здійснюють казначейське обслуговування. На зазначений запит отримано відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12.03.2021 року за № 741-03-27, в якій вказано, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не оскаржувалась, повторно на виконання зазначений виконавчий документ, не надходив. Згідно даних Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, від [PERSON] не надходили документи для виконання, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014 року. 09.06.2021 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Ларіним О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій вказано про відмову [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка належна її чоловіку - [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано необхідних документів, що підтверджують право власності на недоотриману пенсію. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За статтею 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно зі ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій наведеної статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частин 2, 3 статті 52 Закону № 1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тобто суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19. Згідно частині 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц). Оскільки [PERSON] за життя було здійснено перерахунок пенсії на виконання постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.03.2011 року (справа №2a-5279/11), позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, яка була нарахована, але не виплачена [PERSON] за життя у розмірі 94\~914,61, не отримала, так як нотаріусом у видачі його було відмовлено, тому суд вважає, що позивач набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії свого чоловіка. З огляду на викладене, суд визнає недоотриману [PERSON] за життя пенсію спадковим майном позивача, право на яке виникло з моменту прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Таким чином, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоотриманої пенсії після смерті спадкодавця обґрунтовані та підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 949,15 грн. судового збору.

Outcome: approved