Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У грудні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської Ради, [PERSON] про визнання права власності, в якому просив визнати за ним право власності на приміщення першого поверху загальною площею 70,7 кв.м., на приміщення № 1-9 - мансарду (літ. «Ам») загальної площею 32,0 кв.м. у житловому будинку літ. «А-1», а також на гараж літ. «І» розмірами 4,0x6,0 м по [ADDRESS]; перерозподілити ідеальні частки власників - [PERSON] і [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], з урахуванням проведеного будівництва. В обґрунтування позову посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу від 03.09.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом, він є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Власником 1/2 частини вказаного будинку є відповідач [PERSON] Зазначений будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 590 кв.м. У цілому будинок з надвірними будівлями складається з житлового будинку із прибудовами літ. «А-1», житловою площею 50.5 кв.м, загальною площею 88,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Д», «Е», льохів літ. «Г», «Ж», убиралень літ. «З», «К», гаража літ. «Л», огорожі - №№ і, 2, 4, 5, замощення - №3. З метою поліпшення житлових умов він за власні кошти до приналежній йому частини житлового будинку добудував прибудову літ. «А1», мансарду літ. «Ам», а також побудований гараж літ. «І». Крім того, у будинку ним були переобладнані кухня в житлову кімнату, і покрову в санвузол. КП «Харківське міське БТИ» станом на 27 листопада 2008 року з урахуванням проведеного будівництва виготовлений технічний паспорт на житловий будинок № 31 по вул.Сочинській в м. Харкові, згідно якого загальна площа приміщень по квартирі № 1-1 поверх (прим. №№ 1-3, 1-4. 1-5, 1-6, 1-7, 1-8) становить 70,7 кв.м, з якої житлова площа становить - 30,1 кв.м., допоміжна - 40,6 кв.м., по квартирі № 2-1 поверх (№№ 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-ІІ) загальна площа становить 45,2 кв.м., з якої житлова площа - 25,2 кв.м., допоміжна 16,5 кв.м., загальна площа мансарди (прим.№ 1-9) складає 32,0 кв.м., з якої житлова площа - 32,0 кв.м. Разом по житловому будинку літ. «А-1» загальна площа становить 147,9 кв.м., з якої житлова площа становить 87,3 кв.м., допоміжна - 57,1 .кв.м. Зазначені мансарда й прибудова до житлового будинку, а також гараж не були прийняті в експлуатацію у встановленому чинним законодавством України порядку та вважаються самовільним будівництвом. Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 26 січня 2009 року позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності приміщення першого поверху загальною площею 70,7 кв.м., з якої житлова становить 30,1 кв.м., допоміжна 40,6 кв.м., а саме: прим. № 1-3 - житлову кімнату площею 8,3 кв.м, прим. № 1-4 - коридор площею 3,5 кв.м. прим. №1-5 - житлову кімнату площею 21,8 кв.м, прим. № 1-6 - санвузол площею 4,6 кв.м, прим. № 1-7 - коридор площею 3,5 кв.м, прим. 1-8 (прибудова літ. «А1») - кухня-їдальня площею 29,0 кв.м, а також прим. № 1-9 - мансарду (літ. «Ам») загальної площа 32,0 кв.м, з якої житлова становить 32,0 кв.м., у житловому будинку літ. «А-1», а також на гараж літ. «И» розмірами 4,0x6,0м. по [ADDRESS]. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати вищезазначену новостворену нерухомість, розташовану на земельній ділянці по [ADDRESS]. Перерозподілено ідеальні частки співвласників [PERSON] та [PERSON] житлового будинку та надвірних будівель, розташованого по [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] - 765/1000 частини житлового будинку з надвірними будівлями замість 1/2 частини; [PERSON] - 235/1000 частини житлового будинку з надвірними будівлями замість 1/2 частини. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивач земельну ділянку у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, з метою його збереження - не отримував, що робить неможливим визнання судом права власності на самочинно збудоване майно на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України. Приймаючи рішення про визнання права власності на самочинне збудоване майно без наявності у позивача наданого уповноваженим органом територіальної громади, дозволу на збереження об'єкту самочинного будівництва та надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно, суд фактично взяв на себе обов'язки та повноваження територіальної громади, вийшовши за свої повноваження при прийнятті судового рішення. Суд першої інстанції, всупереч ч. 2 ст. 331 ЦК України не встановив факт, який є передумовою для набуття та визнання права власності на новостворене нерухоме майно, оскільки передумовою для виникнення права власності, та його визнання, є прийняття нерухомого майна в експлуатацію, що позивачем не виконано. Ухвалюючи рішення про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва, визначаючи належність права володіння, користування та розпорядження, відповідно до змісту права власності за позивачем, суд фактично прийняв рішення про права і обов'язки державно-архітектурного- контролю, яка не була залучена до участі у справі, що є порушенням норм процесуального права. Суд не мав підстав визнавати право власності на самочинно збудоване майно згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України так як позивач не отримував земельну ділянку у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно з метою його збереження. Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2008 року та відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] належить ? частина житлового будинку № 31 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], (а.с.11-12) Позивач самовільно до приналежної йому частини житлового будинку добудував прибудову літ. «А1», мансарду літ. «Ам», а також побудував гараж літ. «І». Крім того, у будинку ним були переобладнані кухня в житлову кімнату, і покрову в санвузол. Згідно з технічним паспортом та планом земельної ділянки по [ADDRESS], вищевказані будівлі літ. «А1» та літ. «Ам» визнано самочинним будівництвом. КП «Харківське міське БТІ» за станом на 27.11.2008 року з урахуванням проведеного будівництва виготовлений технічний паспорт на житловий будинок № 31 по вул. Сочинській в м.Харкові, згідно якого загальна площа приміщень по квартирі № 1-1 поверх (прим. №№ 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1- 7, 1-8) становить 70,7 кв.м, з якої житлова площа становить - 30,1 кв.м., допоміжна - 40,6 кв.м., по квартирі № 2-1 поверх (№№ 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-Й) загальна площа становить 45,2 кв.м., з якої житлова площа - 25,2 кв.м., допоміжна 16,5 кв.м., загальна площа мансарди (прим.№ 1-9) складає 32,0 кв.м., з якої житлова площа - 32,0 кв.м. Разом по житловому будинку літ. «А-1» загальна площа становить 147,9 кв.м., з якої житлова площа становить 87,3 кв.м., допоміжна - 57,1.кв.м. Зазначені мансарда й прибудова до житлового земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] за згодою [PERSON] житловий будинок літери А-2 загальною площею 511,5 кв.м. (а.с. 13-19). Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій прибудови до житлового будинку, надвірної будови й можливості їхньої експлуатації за адресою: [ADDRESS], виконаного НП « Модулятор-Сервіс», експлуатація прибудови й надбудови до житлового будинку літ. «А1, Ам» , гаража літ. «І» можлива. Дефекти в несучих конструкціях прибудови, надвірної будови не виявлені. Обстеженням встановлено, що будівельні конструкції обстежуваних приміщень, будов не мають дефектів і ушкоджень, що вказують на зниження їхньої несучої здатності. Зазначені будівельні конструкції приміщень із позиції твердості й надійності відповідають вимогам ДБН України й можуть експлуатуватися за призначенням. Результати візуального обстеження дозволяють затверджувати, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну експлуатацію приміщень, будов і безпеку для життя й здоров'я мешканців.(а.с.23-44) Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 23-00701 від 15.01.2009 року самовільно зведені прибудови літ. «А1, літ. Ам» , літ. «І» складають 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями. За умови прийняття до експлуатації самовільного будівництва ідеальні частки перерозподіляться та будуть складати: [PERSON]. - 765/1000 частини житлового будинку з надвірними будівлями замість 1/2 частини, [PERSON] - 235/1000 частини житлового будинку з надвірними будівлями замість 1/2 частини (а.с. 53). Статтею 31 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" та статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. Згідно роз"ясень, що містяться в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва), при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК. Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Не звернувши уваги на вищенаведені роз"яснення та вимоги закону суд відкрив провадження у справі за позовом [PERSON], який не містив будь-яких посилань на звернення до компетентних органів з приводу прийняття в експлуатацію здійсненого будівництва. Зазначивши Харківську міську раду та [PERSON] відповідачем, всупереч вимогам ст. 15 ЦПК України, у своєму позові [PERSON] не зазначив, яким чином його права та охоронювані законом інтереси порушені, оспорені чи не визнані відповідачами. Оскільки [PERSON] не реалізував свого права шляхом звернення до компетентних органів, його право не можна визнати порушеним . Задовольнивши позов про визнання права власності суд фактично допустив до експлуатації самочинно збудовані об"єкти, тобто перебрав на себе компетенцію органів, які мали вирішити вказані питання і з якими у позивача не виникло спору. Неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права відповідно до п. 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed