Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZHT0GK00000006 від 06.02.2007 року в розмірі 37307,38 доларів США, що за курсом 21,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.09.2015 року складає 820389 грн. 29 коп. та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZHT0GK00000006, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 49000,00 доларів США на термін до 05.02.2027 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 16.09.2015 утворилася заборгованість в сумі 37307,38 долар США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі - 34031,77 долар США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2793,57 долар США., заборгованість по комісії за користування кредитом - 323,20 долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором - 158,84 долар США., яку просив суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не направляла. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06.02.2007 року між [PERSON] як позичальника та ПАТ КБ "ПриватБанк" як позикодавця було укладено договір № ZHT0GK00000006 від 06.02.2007 року, відповідно до умов якого, відповідачем було отримано кредит в розмірі 49000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення - 05.02.2027 р. Як вбачається з наявних матеріалів справи [PERSON] не виконала взяті на себе кредитні зобов'язання, не погашала в повному обсязі кредит та щомісячні проценти за наданим кредитом, внаслідок чого станом на 16.09.2015 утворилася заборгованість в сумі 37307,38 долар США. У відповідності до курсу НБУ станом на 16.09.2015 (21,99 грн. за 1 дол. США) заборгованість відповідача становить 820389, 29 грн. Відповідно до Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої Національним банком України, ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на здійснення валютних операцій. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязань чи звичаїв ділового обороту. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 34031,77 дол. США - заборгованості за кредитом та 2793,57 дол. США - заборгованості по процентам та 323,20 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно із вимогами п. 4.1. Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов"язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, [PERSON] має право нарахувати, а позичальник зобов"язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається у іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Перевірений судом, розрахунок штрафних санкцій за порушення відповідачем строків здійснення платежів за кредитним зобов'язанням, проведений позивачем з дотриманням норм Цивільного кодексу України та п. 4.1. Кредитного договору, а тому підлягає стягненню з відповідача у розмірі 158,84 долар США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 12305 грн.84 коп.

Outcome: approved