Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що з часу постановлення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, яке набуло чинності, щодо стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 (нуль) коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 травня 2016 року, й до повноліття синів, змінився його як сімейний стан, так й матеріальний стан - наразі перебуває з 04 листопада 2011 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Й згідно судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 27 вересня 2017 року, з нього стягуються аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумі на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2017 року, й до досягнення дітьми повноліття, й він хоча й працює, проте має посадовий щомісячний заробіток згідно довідки за місцем роботи від 29 серпня 2017 року 2 576 грн., іншого заробітку /доходу/ немає, при цьому має забезпечувати свою сім»ю та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідно визначений судом розмір аліментів порушує його право як платника аліментів на визначений законом 50 відсоток, що є підстаною для зміни розміру аліментів з 2 000 грн. 00 коп. на кожну дитину згідно вказаного рішення суду на 930 грн. 00 коп., відповідно 1 860 грн. на двох дітей. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діюча на підставі ордеру про надання правової допомоги від 17 липня 2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Вважаючи, що зменшення розмірі аліментів порушить права двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею, та мають поганий стан здоров»я, - з народження обоє перебували на інвалідності, наразі син [PERSON] є дитиною-інвалідом, відповідно за станом здоров»я потребують матеріальних витрат на їх утримання та виховання у визначеному судом розмірі, забезпечення яких відповідач як батько таких зобов»язаний. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Розмір аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям. Від шлюбу сторони мають двох синів-двійнят: [PERSON] та [PERSON], [INFO],. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, яке набуло чинності, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання вказаних синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 (нуль) коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 травня 2016 року, й до повноліття синів(а.с.6-8). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Позивач вважає, що змінився його як сімейний стан, так й матеріальний стан - наразі перебуває з 04 листопада 2011 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Й згідно судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 27 вересня 2017 року (а.с.19), з нього стягуються аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумі на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2017 року, й до досягнення дітьми повноліття, й він хоча й працює, проте має посадовий щомісячний заробіток згідно довідки за місцем роботи - ТОВ «Полімер-Плюс» від 29 серпня 2017 року 2 576 грн. 00 коп. (а.с.17), іншого заробітку /доходу/ немає, при цьому має забезпечувати свою сім»ю та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідно визначений судом розмір аліментів порушує право як платника аліментів на визначений законом 50 відсоток, що є підстаною для зміни розміру аліментів з 2 000 грн. 00 коп. на кожну дитину згідно вказаного рішення суду на 930 грн. 00 коп., відповідно 1 860 грн. на двох дітей. Суд критично оцінює довідку про заробітну плату позивача, отриману за місцем роботи ТОВ «Полімер-Плюс» від 29 серпня 2017 року 2 576 грн. 00 коп. (а.с.17), оскільки є минулорічною, містить інформацію за останній місяць - червень 2017 року. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України, за положенням якого суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, враховуючи забезпечення прав позивача в судовому засіданні, у позивача з»ясовував питання щодо доказів, які підтверджують позовні вимоги, проте останній вказав про відсутність доказів (довідка про заробіток/дохід станом на час розгляду справи). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання абао оспорення (ч.1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів. Обов»язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Контитуції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обгрутованим. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб»єктивних прав та обов»язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов»язку. Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Контитуції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов»язаний надати суб»єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Так, якщо особа вважає, що її суб»єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов»язок, така особа має право звертатися за судовим захистом. В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб»єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Окрім того, враховуючи той факт, що позивач наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], й згідно судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 27 вересня 2017 року (а.с.19), з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2017 року, й до досягнення дітьми повноліття, вважає наявність підстав звернення до суду для постановлення судового наказу штучно створеною для забезпечення підстав подачі даного позову - зменшення розміру аліментів. З-поміж іншого, посилання позивача на максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, який на його думку, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи, є хибною, оскільки згідно згідно ч. ч.2, 3 ст. 128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Щодо посилання позивача на зміну його сімейного стану - перебування з 04 листопада 2011 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], дана обставина була врахована судом при постановленні рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року про стягнення аліментів, яке набуло чинності. Так, зміна матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та інші випадках, передбачених цим Кодексом, згідно спірних правовідносин не встановлено. Враховуючи викладене, з урахування стану здоров»я дітей - синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мають поганий стан здоров»я, - обоє з народження перебували на інвалідності, наразі син [PERSON] є дитиною-інвалідом, відповідно за станом здоров»я потребують матеріальних витрат на їх утримання та виховання у визначеному судом розмірі, забезпечення яких відповідач як батько таких дітей зобов»язаний, відтак судом не встановлено умов, які могли би бути підставою згідно ч.1 ст. 192 СК України для зміни (зменшення) розміру аліментів. На підставі викладеного, ст. 192 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: dismissed