Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Теріторіальної громади в особі Запорізької міської ради третя особа: друга запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] у 1962 році було виділено земельну ділянку площею 0,0716 га в селище [PERSON] по вул.Гагаріна, 1 під будівництво та обслуговування житлового будинку. За своє життя він збудував будинок літ.А, зареєструвався у даному будинку за вказаною адресою, однак не встиг оформити документи на даний будинок. 29 червня 2012 року помер батько позивачів [PERSON], [PERSON] та він же чоловік позивача [PERSON] [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 241215 від 30 червня 2012 року. Факт родинних відносин (позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами померлого) підтверджується свідоцтвами про народження серії IV -УР № 1426173 від 26 грудня 1962 року, серії VII -УР № 0787990 від 07 березня 1967 року. Факт родинних відносин (позивачка [PERSON] є дружиною померлого) підтверджується свідоцтвом про шлюб серії III -УР № 640084 від 02 березня 1962 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, та земельної ділянки, площею 0,0716 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1. Позивачі, як сини та дружина померлого, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Спадкова справа №349 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви позивачів державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло наступне спадкове майно: земельна ділянка площею 0,0716 га, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1 та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1, який належав спадкодавцю на момент смерті. Спадщину за законом позивачі прийняли своєчасно, інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, що прийняли спадщину немає. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину по 1/3 частині за кожним на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, по вулиці Корольова Сергія, 1 (один), площею 0,0716 га у межах згідно з планом. Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №717644, виданого Запорізькою міською радою 23 січня 2007 року на підставі рішення третьої сесії пятого скликання Запорізької міської ради від 28.07.2006 № 32/138. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010726100066. Кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:04:005:0093. Водночас, до цього часу свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1, після смерті [PERSON] позивачами не отримано. Оформити спадщину після смерті [PERSON] позивачі у позасудовому порядку не мають можливості, про що свідчить постанова державного нотаріусу Другої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON] від 16 травня 2013 року, якою позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після смерті батька, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, що знаходиться в м.Запоріжжі, не зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та відсутній витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. В зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивачі вимушені звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивачі просять визнати за [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті 29.06.2012 року [PERSON] по 1/3 частині за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1, а саме: житловий будинок літ. «А», сходи до літ. А, прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», баню літ. «В», вбиральню літ. «Е», сараї літ. «Ж,З», гараж літ. «И», оглядову яму в літ. И, погріб з шийкою літ. «пг», замощення «І», водопровід №3, колодязь №4, паркани №5,8,9, ворота №6, хвіртку №7. Позивачі в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання зявилася, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу на розсуд суду на наявних доказах. Представник третьої особи Другої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи\~\~був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу а також дослідивши надані докази, суд вважає позов обґрунтованим, заснованим на Законі, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтв про народження: серії IV -УР № 1426173 від 26 грудня 1962 року, серії VII -УР № 0787990 від 07 березня 1967 року, [PERSON] є батьком позивачів [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. (а.с.15) Згідно свідоцтва про шлюб серії III -УР № 640084 від 02 березня 1962 року позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON]. (а.с.16) Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 241215 від 30 червня 2012 року [PERSON] помер 29 червня 2012 року, актовий запис №3790, зареєстроване Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.14) Згідно свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]В є син - [PERSON], [INFO] дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], на 1/3 частку за кожним на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, по вулиці Корольова Сергія, 1 (один), площею 0,0716 га у межах згідно з планом. Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №717644, виданого Запорізькою міською радою 23 січня 2007 року на підставі рішення третьої сесії пятого скликання Запорізької міської ради від 28.07.2006 № 32/138. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010726100066. Кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:04:005:0093.(а.с.18-26) Згідно виписки із рішення Виконкому Верхньохортицької селищної Ради депутатів трудящих Верхньохортицького району Запорізької області, УРСР №23 від 25 квітня 1962 року, земельною ділянкою, яка знаходиться в селищі В.Хортиця по вулиці Гагаріна №1 кількістю 700 квадратних метрів, наділено громадянина [PERSON] для будівництва власного житлового будинку. (а.с.29) Відповідно до рішення Запорізького міськвиконкому №333 та протоколу №14 засідання виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих від 30 липня 1970 року, перейменовано вулицю Гагаріна на вулицю імені [PERSON]. (а.с.30-33) Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №1 по вул. Сергія Корольова в м.Запоріжжя станом на 14.11.2012 року [PERSON] є користувачем вищезазначеного житлового будинку (а.с.34-40) 04 березня 2013 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом: на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1. Постановою від 16 травня 2013 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 29 червня 2012 року [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1, у звязку із тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок, що знаходиться в м.Запоріжжі, не зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та відсутній витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17) Відповідно до п.3.2. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ». В [PERSON] ВССУ зазначається, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватиєя право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за І півріччя 2012 р., «за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12)». Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013р. № 95, закінчені будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальні (садибні) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких об'єктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно оглянутих у суді технічних документів на будинок, житловий будинок „А-1 був побудований у 1967 році. Отже відповідно до приписів листа ВССУ від 16.05.2013р. може бути визнано за позивачем право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оформити спадщину після смерті [PERSON] позивачі у позасудовому порядку не мають можливості, оскільки за наданим правовстановлюючим документом право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано, про що свідчить постанова державного нотаріусу Другої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON], про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 травня 2013 року. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачами права власності на право власності в порядку спадкування за законом після смерті 29.06.2012 року [PERSON] по 1/3 частині за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Корольова, будинок №1.

Outcome: approved