Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд заборонити комунальному підприємству «Стрийводоканал» застосовувати по відношенню до споживачів тариф на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, встановлений рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 244 від 16.10.2019, як такий що не містить визначеної структури тарифу та порушує права споживача. В обґрунтування поданої заяви покликався на те, що вищевказаним рішенням для населення м. Стрия встановлено розмір оплати послуг з централізованого водопостачання 15,56 грн./м.куб (з ПДВ) та централізованого водовідведення у сумі 12,46 грн./м.куб (з ПДВ) на період до 31.12.2020 включно. Тарифи встановлюються на 2020р. і вступають у дію з 01.05.2020. Вказане рішення було опубліковано у місцевій газеті «Гомін Волі» від 19.10.2019 та на сайті Стрийської міської ради. Однак вважає вказане рішення таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує його права як споживача, оскільки не містить обов`язкового визначеного законодавством додатку - структури тарифу (зазначення всіх його складових). Такий тариф не може вважатися законним та застосовуватись до споживачів, оскільки порушує їхні права визначені законом зокрема ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів та ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» у частині повної та достовірної інформації про ціну (тариф) та його складові (структура тарифу). Діями що порушують право споживача є укладення відповідачем угод з зазначенням тарифу без затвердженої структури такого. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовні заяві, просив суд такі задоволити. Окрім цього, вказав, що 2.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СOVID-19)» яким, в тому числі, було внесено зміни до п. 3 та п.4 розділу VI (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про житлово - комунальні послуги», та викладено його в наступній редакції «Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.» Тому, оскільки законодавство визначає додатковий період для укладення договорів відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги», відтак у КП «Стрийводоканал» станом на момент розгляду справи відсутні правові підстави здійснювати нарахування плати за свої послуги згідно тарифів встановлених рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 244 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 16.10.2019. Додатково вказав, що звернувся в суд з даним позов щоб захисти свої права як споживача на майбутнє. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідженими в судовому засіданні обставинами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №244 від 16.10.2019 для населення м. Стрия встановлено розмір оплати за послуги з централізованого водопостачання 15,54 грн/м.куб.(з ПДВ) та централізованого водовідведення у сумі 12,46 грн./м.куб (з ПДВ) на період до 31.12.2020. Тарифи встановлюються на 2020р. і вступають у дію з 01.05.2020. Згідно п. 6 вказане рішення набирає чинності через 15 днів з дня офіційного оприлюднення. У судовому засіданні встановлено та таке не заперечувалося позивачем, що вищевказане рішення було оприлюднене у газеті « Гомін Волі» та на сайті Стрийської міської ради. Визначення структури тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення встановлено Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 № 869 (в редакції постанови КМУ від 3.04.2019 № 291). Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 130 від 05.06.2018 затверджено Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності. Цей Порядок визначає механізм інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) з обґрунтуванням такої необхідності виконавцями комунальних послуг, тарифи для яких встановлюються органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи). Згідно п. 2 вказаного Порядку протягом 5 робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, виконавці комунальних послуг інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів (або встановити тарифи) у спосіб, визначений цим Порядком, та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється виконавцем комунальних послуг, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на комунальні послуги (або встановити тарифи). Інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Також спосіб і порядок інформування споживачів у процесі розгляду саме органом місцевого самоврядування заяви щодо зміни тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення визначені розділом VI наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 239 від 12.09.2018, яким затверджено Порядок розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення (надалі Порядок № 239). Зокрема п.3.4 розділу VI згаданого Порядку встановлено, що рішення про встановлення тарифів оприлюднюється органом місцевого самоврядування у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування невідкладно, але не пізніше ніж п`ять робочих днів із дати його прийняття. Суб`єкт господарювання (заявник) інформує споживачів про зміну тарифів на комунальні послуги (з посиланням на рішення органу місцевого самоврядування) відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (пункт 4 розділу VI Порядку). Так, зокрема, у відповідності до пп. 2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості. З даною нормою кореспондується обов`язок виконавця комунальної послуги, визначені пп.3 ч. 2 ст.8 Закону, без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством. Таким чином, наведені нормативно-правові акти не встановлюють прямого обов`язку як органу місцевого самоврядування так і виконавця комунальних послуг, оприлюднювати разом з прийнятим рішенням про встановлення тарифу і структуру тарифу. В той же час позивач не був позбавлений можливості звернутись з відповідним запитом про надання інформації щодо структури тарифу до відповідача. Однак доказів такого звернення у судовому засіданні не надав. Посилання позивача на порушення п.6 згаданого Порядку № 239 є безпідставним, оскільки цим пунктом визначено лише те, що структура тарифів додається до рішення про встановлення тарифів та, як вбачається з тексту цієї норми, є обов`язковим під час здійснення органом місцевого самоврядування встановлення відповідних тарифів, проте цей пункт не відноситься до порядку і способу інформування споживачів про встановлені тарифи. Згідно пп.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 5 розділу VІ Порядку №239 встановлено, що спори щодо формування та встановлення тарифів, а також порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, комунальні послуги вирішуються в судовому порядку. Суд звертає увагу на той факт, що рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про внесення доповнень до рішення міськвиконкому №244 від 16 жовтня 2019 р. "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", яке позивач вважає незаконним та яке просить заборонити КП «Стрийводоканал» застосовувати по відношенню до споживачів, на даний момент часу є чинним та не скасованим. З вимогами про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, яким встановлено тарифи на водопостачання та водовідведення для жителів м. Стрия, позивач у встановленому чинним законодавством порядку у суд не звертався. Окрім цього, у судовому засіданні встановлено, що у відповідності до рішенням № 63 від 17 березня 2020 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про внесення доповнень до рішення міськвиконкому №244 від 16 жовтня 2019 р. "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення" яке оприлюднено на офіційному сайті Стрийської міської ради, вказане рішення Стрийського виконавчого комітету №244 за клопотанням КП «Стрийводоканал» від 27.02.2020 було доповнено структурою тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Вищевказане рішення виконавчого комітету знаходиться у вільному доступі, а тому позивач не був позбавлений можливості ознайомлення з таким. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Також ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведена норма містить перелік способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути обрані судом, який не є вичерпним. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 25 грудня 2013 року по справі № 6-78цс13). При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що неодмінною ознакою порушення права або охоронюваного законом інтересу є настання негативних наслідків для суб`єкта порушеного права. Однак, під час розгляду справи позивач, в порушення вимог цивільно- процесуального законодавства не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями чи бездіяльністю відповідача на момент звернення до суду відбулось порушення його прав чи законних інтересів. Окрім цього, тарифи, які встановлені рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради та які позивач просив зобов`язати КП «Стрийводоканал» не застосовувати вступають у дію 01.05.2020. Як свідчать матеріали справи та пояснення позивача, надані в судовому засіданні він намагається здійснити захист своїх прав як споживача на майбутнє. Зважаючи на викладене суд прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Outcome: dismissed