Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львів від 28.07.2016 року з позивача в користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 2009 р.н., в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22.06.2016 року. Позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на утримання дитини є великою, що становить близько 2000-2500 грн. та складає біля 70% всіх його доходів. Позивач проживає разом зі своєю матір'ю, яка хворіє на цукровий діабет, що потребує значних затрат на її лікування. Крім того, за ним значиться заборгованість по сплаті комунальних послуг. [PERSON] просить суд стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідачка, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, народили одну дитину - сина [PERSON], [INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м.Львів від 28.07.2016 року у справі №466/5645/16-ц було вирішено стягувати з [PERSON], 1980 р.н., аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 2009 р.н., щомісячно, в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2016 р. до досягнення дитиною повноліття З доказів, поданих позивачем встановлено, що позивач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про доходи №160 від 27.03.2017 р. ПАТ "Українська залізниця". Як вбачається з довідок виконавчого комітету Королівської селищної ради Виноградівського району №910 та №911 від 06.04.2017 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], 1959 р.н., яка не працює з 06.06.2016 року. Згідно довідки селищної лікарні селища Королево №912 від 06.04.2017 року [PERSON], 1959 р.н., знаходиться на диспансерному обліку у Королівській селищній лікарні з діагнозом "цукровий діабет ІІ тип середньої важкості, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ризик помірний". Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним, однак підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача [PERSON] як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial