Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, який був розірваний, про що зроблений актовий запис №56 від 04.03.2010р. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач, будучи здоровою та молодою по віку людиною, є приватним підприємцем та має нерегулярний і мінливий дохід, проте ухиляється від утримання дитини і ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі по 3.000,00 грн. на дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити з підстав, наведених у позові. Відповідач, якого підтримав його представник, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає, що заявленні вимоги про стягнення з нього 3.000,00 грн. аліментів на утримання їх сина є завищеними, він не може сплачувати таких коштів, оскільки має на утриманні іншу сім»ю, в якій виховує сина Івана-17.07.2014 р.н., на даний час він дійсно є приватним підприємцем, а відтак просить суд стягнути з нього аліменти відповідно до його доходу. Отже заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення із-за таких підстав. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний, про що зроблений актовий запис №56 від 04.03.2010р. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що сторони тривалий час не проживають разом, відповідач, який є приватним підприємцем та має нерегулярний і мінливий дохід, ухиляється від утримання дитини і ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів (ч.ч.1-2 ст.182 цього-ж Кодексу), суд має враховувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Зокрема, якщо суд встановить, що той з батьків, з кого стягуються аліменти, є інвалідом 1,11,111 групи, він повинен враховувати цю обставину для зменшення їх розміру. Крім цього, закон виходить з того, що суд має також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати. Відповідач, як встановлено у суді, аліменти на утримання дитини не платить, іншої матеріальної допомоги позивачці не надає, проте займається підприємницькою діяльністю, зокрема, відповідно до поданою ним Довідки про доходи №638 від 17.09.2015р. його загальна сума доходу за 2-й кварта цього року становить 5.363,62 грн. Окрім того, вінмає на утриманні іншу сім»ю, в якій виховує сина Івана-17.07.2014 р.н. Обґрунтовуючи свої вимоги у позові та у суді позивачка вказала, що їй на даний час важко утримувати самій сина, крім того витрати на його утримання збільшуються, відповідач є приватним підприємцем, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 3.000,00 грн. на дитину в місяць. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ж до ч.1 ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини справи, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, заявлена позивачкою з урахуванням фактичних потреб дитини, фінансових та матеріальних можливостей батька, а також передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такі висновки суду узгоджуються і з нормами ст.51 Конституції України, згідно якої батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд має право присудити з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, зважаючи на реальні потреби дитини. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв"язку у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби неповнолітньої дитини та враховуючи, що відповідач, який, будучи молодою та здоровою особою, є приватним підприємцем, разом з тим на утриманні має іншу сум», в якій також виховує малолітнього сина, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України присудити з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 1.000,00 грн. на дитину щомісячно з дня звернення до суду до його повноліття з врахуванням специфіки роботи та проживання відповідача. При цьому суд виходить з того, що відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2015р.» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2015р. для дітей віком від 6 до 18 років становить 1.286,00 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що у позивачки на утриманні та вихованні знаходиться син [PERSON] 22..08.2008 р.н., який проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, в даному випадку судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст.ст.180,182,184,192 СК України та

Outcome: approved