Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 05 листопада 2001 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Курненської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . 25 вересня 2008 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області з відповідача стягнуто аліменти на дитину до досягнення нею повноліття. У вересні 2017 року їх дочка [PERSON] вступила на навчання за контрактною формою навчання до Житомирського медичного інституту та з 30.09.2019 року була переведена на державну форму навчання і на даний час є студенткою 4-го курсу за спеціальністю сестринська справа. Термін навчання з 01.09.2017 року по 01.07.2021 року. [INFO] дочка досягла повноліття, однак перебуває на її утриманні , оскільки продовжує навчання і потребує подальшої матеріальної допомоги та значних матеріальних витрат , як безпосередньо плати за гуртожиток, так і для розвитку, проїзду, харчування, купівлю підручників, одягу та інше. Угоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати їх повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тому просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Житомирському медичному інституті, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до закінчення терміну навчання - 01 липня 2021 року. Ухвалою судді від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12-20 год. 16.09.2020 року , яке відкладалося : на 9-30 год. 02.10.2020 року та 9-30 год. 20.10.2020 року . 20.10.2020 року позивачка у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на : 12-20 год. 16.09.2020 року , 9-30 год. 02.10.2020 року та 9-30 год. 20.10.2020 року не з"явився, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зі ст. 201 СК України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено і це вбачається із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 06.08.2002 року, що батьками [PERSON] , [INFO] є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.09.2008 року, [PERSON] та [PERSON] , 25 вересня 2008 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №53. (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.01.2009 року позивачка , у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки № 268 від 10.06.2020 року, [PERSON] , є студенткою 302 групи (сестринської справи) денної форми навчання, на безоплатній основі, коледжу КВНЗ "Житомирський медичний інститут". Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 року (а.с.12). За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, те що відповідач за станом здоров"я є працездатним, а дочка перебуває на утриманні матері та є студентом денної форми навчання Житомирського медичного інституту, з терміном навчання з 01.09.2017 року по 01 липня 2021 року, у зв"язку з чим потребує достатнього рівня утримання, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки, яка навчається, у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2020 року і до закінчення дочкою навчання, тобто до [INFO] . Крім того, суд роз`яснює сторонам по справі, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved