Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11/ФЗВ-06, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000 дол. США з розрахунку 15,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк 03.02.2006 року до повного погашення боргу з метою кредитування - ремонт квартири. ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором Л 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] іпотечного договору № б/н від 03.02.2006 року, згідно з яким предметом іпотеки є : 3х-кімнатна квартира загальною площею 65,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги і виконання зобов'язань згідно з умовами кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 25.02.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 102885,27 грн. з яких: - тіло кредиту -70542,59 грн.; - відсотки - 32342,67 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 885,27 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 444/06-КВ 05.07.2006 року, що складає 155122,63 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON], а саме: 3х-кімнатна квартира загальною площею 65,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заявою від 24.04.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року, що складає 102885,26 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03.02.2006 року, а саме на належну [PERSON] та [PERSON] на праві власності трьохкімнатну квартиру загальною площею 65,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], та встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства України. В судовому засіданні представники позивача за довіреністю - Назаренко М.П., Нестерко І.О. уточнені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Суду пояснили, що оскільки [PERSON] зобов'язання по кредитному договору № 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року, забезпеченого заставою не виконує, банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, в даному випадку: на трьохкімнатну квартиру загальною площею 65,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на як звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводить якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяви про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, мотивуючи свою позицію положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Суду пояснив, що квартира, яка є предметом іпотеки, належить йому та брату - [PERSON] у рівних частках. Дане помешкання є їх єдиним житлом. У цій квартирі вони проживають разом із своїми сім»ями та неповнолітніми дітьми. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.02.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11/ФЗВ-06, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000 дол. США на ремонт квартири з розрахунку 15,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом до повного погашення боргу. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року. Виконання позичальником зобов'язань за договором № 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] іпотечного договору № б/н від 03.02.2006 року, згідно з яким предметом іпотеки є: 3х-кімнатна квартира загальною площею 65,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У ході розгляду справи встановлено, що станом на 25.02.2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 102885,27 грн. з яких: - тіло кредиту -70542,59 грн.; - відсотки - 32342,67 грн. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Зважаючи на те, що згідно з умовами кредитного договору № 11/ФЗВ-06 від 03.02.2006 року кредитні кошти надавались в іноземній валюті на ремонт квартири [ADDRESS], з урахуванням положень наведеного вище Закону не може бути примусово стягнуте майно (квартира), яке є предметом іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є співвласниками зазначеної вище квартири, зареєстровані за вище вказаною адресою, тобто ця квартира, яка є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання [PERSON] та [PERSON] Доказів того, що у позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно суду не надано. Загальна площа вказаної квартири не перевищує 140 кв. метрів . Даючи аналіз зазначеним правовим нормам, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed