overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом РАЦС Сарненського РУЮ шлюбі з 29.08.2007 року, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим з лютого 2016 року не підтримують подружніх відносин, примирення є недоцільним, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №028590 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому відділом РАЦС Сарненського РУЮ Рівненської області шлюбі з 29.08.2007 року, актовий запис №176. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку сторони не підтримують подружніх стосунків і не проживають однією сім"єю, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не аргументував можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON], а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області шлюбі з 21.09.2006 року, про що був зроблений відповідний запис. Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 06.05.2013року народження, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №016891 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області шлюбі з 21.09.2006 року, актовий запис №229. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши позовну заяву та письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області шлюбі з 09.02.2007 року, про що був зроблений відповідний запис. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Із свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №018392 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому Ремчицькою сільскою ради Сарненського району Рівненської області шлюбі з 09.02.2007 року, актовий запис №4. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши позовну заяву та письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області шлюбі з 18.07.2004 року, про що був зроблений відповідний запис. Під час шлюбу у сторін народилися дві дочки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя сторін погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Посилається на те, що мають протилежні погляди на шлюб, сім"ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім"ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, в звязку з чим безпідставно виникають сварки, які впливають на психічний стан позивача та дітей, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №079228 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області шлюбі з 18.07.2004 року, актовий запис №86. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши позовну заяву та письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Стрільської сільської ради Сарненського району Рівненської області шлюбі з 04.11.2014 року, про що був зроблений відповідний запис. Під час шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Із свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №099520 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Стрільської сільської ради Сарненського району Рівненської області шлюбі з 04.11.2014 року, актовий запис №13. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши позовну заяву та письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідач підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому вказуючи, що 21.02.2006 р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/1800/82/58023, згідно якого останній були надані грошові кошти в сумі 2900 гривень строком по 21 лютого 2008 р. Відповідно до п. 2.4, 2.6, 5.1 вищевказаного кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом щомісячними платежами, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 24,1 % річних згідно графіку кредитного договору. Однак взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 06.04.2009 р. виникла заборгованість у розмірі: за кредитом - 2900 гривень, по сплаті відсотків за користування кредитом - 1564,79 та штраф і пеня - 762,56 грн.. Таким чином взагалі просили стягнути з відповідачки заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 5286,71 грн.. Крім того, просили стягнути з відповідача сплачене при подачі позову держмито в розмірі 52,87 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн.. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки заборгованість станом на 19.11.2009 року за кредитом в розмірі 2900 грн., за відсотками - 2737,12 грн., а взагалі 5637,12 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль". У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач про час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином за останнім відомим місцем проживання, у судове засідання не з"явився, про причини нез'явлення суд не повідомив, у зв"язку з чим суд розглядає справу в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідно до якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором. Судом встановлено, що станом на 19.11.2009 року заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за вищевказаним кредитним договором складає 5637,12 грн., де: 2900 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2737,12 грн.. - сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом та штраф. Таким чином з огляду на викладене, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 5637,12 грн., а також понесені витрати по сплаті державного мита в сумі 52,87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн.. Враховуючи висловлене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина зокрема у виді садового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON] Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно їй було відмовлено у зв"язку з тим, що назва об"єкту в свідоцтва про право власності не відповідає назві об"єкту в реєстрі. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на садовий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відізив на позов не надав, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема у виді садового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON] Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно їй було відмовлено у зв"язку з тим, що назва об"єкту в свідоцтва про право власності не відповідає назві об"єкту в реєстрі. Але наявні в матерілах справи докази дають підстави суду для визнання за позивачкою права власності на зазначене вище спадкове майно. На підставі викладеного вище позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що їхня з відповідачем донька [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Економіко-правового коледжу, 2 ступеню акредитації, контрактної форми навчання зі спеціалізації "право", з терміном навчання до 30.06.2020 року та потребує матеріальної допомоги пов"язаної з витратами на проїзд до навчального закладу, купівлею додаткової літератури, необхідної для навчання, сплати контракту за навчання у розмірі 46800,00 гривень за весь період навчання, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання доньки у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Економіко-правового коледжу, 2 ступеню акредитації, контрактної форми навчання зі спеціалізації "право", з терміном навчання до 30.06.2020 року з розміром контрактуу за навчання у розмірі 46800,00 гривень за весь період навчання. Суд вважає, що оскільки донька сторін [PERSON] знаходиться на утриманні матері, є студенкою навчального закладу за контрактною формою навчання та потребує матеріальної допомоги на навчання, з відповідача, як батька дитини підлягають стягненнюю аліменти на навчання доньки. Доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги відповідачем не надано. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрій зазначено, що 16 січня 2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 003-29111-160113. Згідно з п.п.2.1, 2.2,2.5 ч.1 вказаного договору, банк відкрив відповідачці карктовий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України-гривні. Згідно з п.2.3 ч.3 договору банком встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідно до п.1 ч.3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п.2.5 ч.3 договору, відповідачка до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Банк виконав взяті на себе зобов"язання, відкривши відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України-гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідачка скористалась кредитною лінією, але станом на 12 серпня 2014 року не виконує належним чином зобов"язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 18 174, 29 грн, яка складається із тіла кредиту -8401, 29 грн., простроченого тіла кредиту- 4500 грн., заборгованості за комісіями- 5273 грн. В зв"язку з чим, просив стягнути з відповідачки на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала. Разом з тим, представник відповідачки просив розстрочити виконання рішення суду в силу ст. 217 ЦПК України з тих підстав, що чоловік відповідачки має тяжке захворювання, в зв"язку з чим у відповідачки скрутне матеріальне становище. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З витягу з медичної картки та довідки Київського обласного онкодиспансеру вбачається, що чоловік відповідачки- [PERSON] знаходиться на лікуванні з 8 квітня 2014 року по даний час з приводу онкологічного захворювання та йому проведена променева терапія, що потребує значних коштів. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що для розстрочення виконання рішення суду є всі підстави.

Outcome: approved