Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рінвенського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 вересня 2009 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1368, розірвати; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище, [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх відносини склалися добре. Проте, протягом останніх років шлюбні відносини різко погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Останні шість місяців проживають окремо. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. 28 липня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 липня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. 22 липня 2020 року судове засідання було відкладено на 03 серпня 2020 року за клопотанням відповідача. В судовому засіданні протокольною ухвалою суду клопотання відповідача про надання терміну для примирення задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення терміном півтора місяця та оголошено перерву в судовому засіданні до 10.30 год. 17 вересня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити. Відповідач в судовому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши виступи сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 13 вересня 2009 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1368, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилися діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №323 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1691. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз"ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу, так як наміру повертатися до родинних, подружніх відносин з відповідачем не має. На протязі шести місяців не проживає з відповідачем. Вказала, що за наданий судом строк для примирення, змін не відбулося. Відповідач, викладені позивачем в позовній заяві, підстави для розірвання шлюбу, не спростував, доказів протилежного не надав, як не надано суду доказів того, що в наданий судом сторонам строк для примирення, сторони примирилися. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а вжиті судом заходи відносно надання сторонам строку на примирення позитивного результату не дали, сторони не примирилась, позивач, як і раніше наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу за наведених обставин буде фактичним примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам всупереч волі сторони, що є неприпустимим. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved