Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.02.2008 року, що утворилася станом на 30.03.2013 року, загальною сумою 22571 грн. 12 коп. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначають, що 19.02.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості, взявши на себе зобов"язання по його поверненню і сплаті відсотків у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеного договору - сплатити штрафні санкції. Проте, умов договору не виконує, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Гакаль Р.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.80). Відповідачка [PERSON] заперечує задоволенню вимог посилаючись на те, що кредитний договір дійсно укладала, проте, грошей з банкоматів міст Суми та Києва ніколи не знімала. З урахуванням здійснених нею платежів вважає, що кредит вже давно погасила. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, за приписом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні вимоги щодо доведеності чи заперечень - закріплені у ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином обов»язок доведеності вимог або заперечень покладається на сторони. На переконання суду позивач довів обгрунтованість вимог, у той же час відповідачем належних та допустимих доказів на спростування позову не надано, а тому лише покази останньої не заслуговують науваги. Згідно ст. 1054 ЦК України (далі по тексту Кодексу) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 Кодексу передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що 19.02.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н (далі по тексту Договір) за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-13). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (далі Умов), Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею і Банком договір про надання банківських послуг (а.с.8 об.). Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню коштів, сплаті відсотків у строки та в порядку встановлених кредитним договором не виконує. У п.п. 9.3, 9.12 Умов зазначено, що картковий рахунок відкритий на невизначений строк за винятком настанння умов викладених у п.п. 9.6, 9.7. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформувала другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.16). Підпунктом 3.1.1 розділу 2 Умов передбачено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картки, а також за умови наявності грошових коштів на картці для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картці. Отже, зі спливом строку дії картки, яка є інструментом використання кредиту, строк дії договору автоматично не припиняється. Під час судового розгляду було встановлено, що заяв про припинення Кредитного договору чи закриття картки [PERSON] до банку не подовала, а тому строк дії кредитного ліміту не закінчився. Відповідно до представленого розрахунку та виписки по особовому рахунку загальна сума заборгованості (з урахуванням штрафних санкцій), що утворилася станом на 30.03.2013 року складає 22571 грн. 12 коп. (а.с.4-7, 45-56). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Outcome: approved