Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" 15 березня 2017 року звернулося до з вказаним позово, мотивуючи його тим, що 26 травня 2009 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н, згідно якої йому було надано кредит в сумі 11 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та, станом на 5 грудня 2016 року, допустив заборгованість в сумі 21 612 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредитом в розмірі 10 834 грн. 75 коп., по відсоткам за користування кредитом - 3 615 грн. 06 коп., заборгованості за пенею - 5 657 грн. 12 коп., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1 005 грн. 35 коп. штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21 612 грн. 28 коп. та судові витрати по справі. В ході судового представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити при цьому зазначив, що 26 травня 2009 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н, згідно якої йому було надано кредит в сумі 11 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, підписавши Анкету-Заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Саме в анкеті-заяві зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт без відповідної згоди кліента. Представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнав, в обгрунтування своєї позиції зазначив, що надаючи примірник розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач не надав жодного доказу того, що відповідачу надавався кредит у розмірі 11 200 грн. і того, що він ним користувався. Також позивачем не вказано номер рахунку чи платіжної картки, за яким, нібито надавався кредит. Розрахунок заборгованості також не містить номеру рахунку чи платіжної картки, за яким його було здійснено. Вважає позов необгрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. Крім того, представником відповідача 15 лютого 2018 року було подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, щодо неустойки (штрафів і пені) у загальній сумі 7162 грн. 47 коп. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 2009 року [PERSON], з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н, згідно якої, йому, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк», було надано кредит в сумі 11200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору, договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та, відповідно до п.1.1.7.12 зазначених Умов та Правил, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 634 ч. 1 ЦКУ України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Згідно довідки, наданої ПАТ КБ "Приват Банк", заборгованість відповідача, станом на 05.12.2016 року, становить 21612 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредитом в розмірі 10834 грн. 75 коп., по відсоткам за користування кредитом - 3615 грн. 06 коп., заборгованості за пенею - 5657 грн. 12 коп., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1005 грн. 35 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем, обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як, відповідно до п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Твердження представника відповідача про те, що отримання відповідачем кредиту не підтверджено належними доказами суд, вважає безпідставними., виходячи з наступного. В ході судового засідання судом були перевірені оригінали: заяви-анкети на отримання кредитних коштів0, довідки про умови кредитування за кредитними картками «Універсальна», Доводи представника відповідача про те, що надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, тарифи, на відповідача не розповсюджуються, суд вважає недоведеними. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Із заяви позичальника вбачається, що вона підписана відповідачем. Відповідно до змісту заяви, крім самої заяви, договір складається, з Тарифів (умов кредитування), Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вказаний кредитний договір судом недійсним не визнавався. Представником відповідача не доведено, що [PERSON] був ознайомлений з будь-якими іншими Умовами та Правилами та тарифами. Крім того, в судому засіданні були досліджені витяги з електронного «Реєстру позичальників» на яких зображений [PERSON] під час отримання ним платіжних карт, а саме: 5 червня 2009 року , 3 березня 2010 року та 3 лютого 2015 року. Для дачі особистих пояснень з приводу отримання та перевипуску платіжних карт, а також, щодо користування ними, так як згідно виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості за договором встановлено, що відповідач постійно періодично проводив фінансові операції по рахунку, останній платіж був здійснений ним 21 лютого 2016 року, а остання операція - по зняттю коштів 25 лютого 2016 року, в судове засідання викликався відповідач, однак, останній проігнорував явку в суд, а тому суд, вважає вказані вище докази належними. Отримання відповідачем кредиту підтверджується тим, що йому було видано 5 червня 2009 року платіжну карту (яка в подальшому перевипускалася) та згідно виписки по рахунку, відповідач використовував кередитні кошти. Представником відповідача під час розгляду справи 15 лютого 2018 року було подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, щодо неустойки (штрафів і пені) у загальній сумі 7162 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України), щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Оскільки останній платіж [PERSON] був здійснений у 21 лютого 2016 року, а наступний повинен був бути здійснений до 21 березня 2016 року, а позивач звернувся до суду 16 березня 2017 року, загальний та спеціальний строк звернення з позовом до суду банком не пропущено, а тому підстав для задоволення заяви представника відповідача, щодо застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, щодо неустойки (штрафів і пені) у загальній сумі 7162 грн. 47 коп. не вбачається. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № ВООО2В18JX від 2 березня 2017 року ПАТ КБ "Приват Банк" було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved