Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом, який 02.11.2018 року уточнила, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 15 370 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 11 870 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування обох дітей на основі поданих документів у розмірі 3 375 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала в зареєстрованих шлюбних відносинах із відповідачем, у шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], а також відповідачем була усиновлена донька [PERSON], [INFO] Діти зареєстровані та проживають з нею. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2017 відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2017 до досягнення дітьми повноліття. Старша дитина [PERSON] має діагноз синдром гіперандрогенії, що стало наслідком наявності пухлини наднирників. Також у [PERSON] виявлений повний збій гормональної системи. Постановлені діагнози потребують постійного обстеження та лікування, даний діагноз не має швидкого одужання і не відомо чи настане повне виздоровлення. У березні 2018 року донька [PERSON] проходила стаціонарне передопераційне обстеження за результатами якого лікарями було прийнято рішення поки що не оперувати доньку, дане обстеження яке проводилось в Києві становить 7000 грн. Також донька [PERSON] лікувалася у лікаря дерматолога, який призначав їй ліки, котрі можна придбати тільки за кордоном. Деякий час ці ліки їй купували родичі та знайомі в Польщі, здійснювала також замовлення через інтернет. Від початку звернення до моменту виявлення причини захворювання на обстеження та ліки було витрачено 16 820 грн. Також у березні 2018 було проведено наступну консультацію лікаря ендокринолога, вартість консультування, ліків по рецепту та вартість обстеження становить 1960 грн. Крім того, [PERSON] має часті проблеми з ЛОР органами і за рекомендаціями та рецептами медиків проходила лікування та обстеження вартістю 790 грн. 10.08.2018 донька [PERSON] проходила повторну планову консультацію лікаря ендокринолога у м.Києві. Спостерігається позитивна динаміка у лікуванні, на що було витрачено 4 170 грн. Загальна вартість обстеження та лікування [PERSON] становила 30 000 грн. Молодша донька [PERSON], [INFO], має статус інваліда дитинства підгрупа А із діагнозом ДЦП спастичний тетрапарез, пересувається за допомогою інвалідного візка, інтелект збережений. Дитина потребує особливого догляду, постійної реабілітації та лікування. З 17 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року донька [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у м.Києві в ортопедичній лікарні, де їй було проведено повторне хірургічне втручання з ціллю заміни фіксаторів тазу та було витрачено 8 100 грн. На початку 2019 року доньку [PERSON] чекає третя планова операція на тазу з ціллю видалення фіксаторів тазу. Після чого їй життєво необхідна інтенсивна реабілітація, санаторно-курортне лікування, підтримка та любов обох батьків. Після операції донька проходила реабілітацію у РЦ "Формула руху", вартість якої становить 9 680 грн. У лютому 2018 року проходила консультацію у РЦ "ІННОВО" вартістю 300 грн. За результатами консультації рекомендований курс посиленої терапії тривалістю 15 занять вартістю 27 000 грн. та програма терапії руки тривалістю 15 занять 7 560 грн. Загальною вартістю 34 560 грн. Вона немає можливості оплатити доньці вартість цього курсу, хоча їй це життєво необхідно. Оскільки донька [PERSON] має захворювання епітептичного синдрому два рази на рік у цілях контролю ми проходимо обстеження - електроенцифалограма мозку, дитина відвідує стоматолога, має потребу у допоміжних засобах для пересування та було витрачено 5 660 грн. Загальна вартість обстеження та лікування [PERSON] становить 23 740 грн. Їй самій важко забезпечити всі витрати на лікування двом дітям, оскільки діти мають захворювання, які потребують постійного догляду та лікування, внаслідок чого не може влаштуватись на постійну роботу. Відповідач окрім сплати аліментів відмовляється в добровільному порядку приймати участь у вихованні та лікуванні дітей, відмовляється залишатися з меншою донькою, коли їй потрібно їхати на лікування із старшою дитиною, діє виключно з ціллю зняття із себе відповідальності. За період з 2017 року по липень 2018 року вона оплатила за обстеження та лікування [PERSON] 23 740 грн. За період з 2017 року по липень 2018 року вона оплатила за обстеження та лікування [PERSON] 30 740 грн. За період з серпня 2018року по листопад 2018 року вона оплатила за обстеження та лкування обох дітей додатково 6 750 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 21.09.2018 р. у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі. 05.11.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити в задоволенні позову повністю. 06.11.2018 позивачем подано відповідь на відзив та заяву про зменшення позовних вимог, в якій остання просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 15 370 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 3615,70 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь половину вартості витрачених нею коштів на лікування обох дітей за період серпень-листопад 2018 року у розмірі 3 375 грн Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позові, та просить такий задоволити згідно заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дав пояснення згідно поданого письмового відзиву, зазначив, що розмір додаткових коштів є позивачем надуманий та жодними доказами не доведеними. Він сумлінно сплачує аліменти зі своє заробітної плати та пенсії на обидвох дочок, які вже сплачені на загальну суму на користь позивача у розмірі 148 302, 28 грн., що в середньому становить 7 805,38 грн., що у більше ніж чотири рази більше встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму на одну особу, а тому вважає, що сплачені ним суми аліментів є достатніми для забезпечення усіх потреб дітей та їх лікування. Крім того, за період 2017-2018 років, за які просить стягнути додаткові витрати позивач, відповідач також ніс додаткові витрати на літній відпочинок дівчат, на ремонт пральної машини позивачу, а також часткового забезпечення оплати вказаних вище витрат, що становить біля 40 000 грн. З доказів поданих позивачем відсутні дані про платників частини вказаних сум, інформація про осіб, яким призначалися дані засоби, про факт оплати вказаних сум та необхідність здійснення тих чи інших оплат, вважає позов недоведеним. Будь-який розмір додаткових витрат, враховуючи суми аліментів, що стягуються з нього є надмірним та таким, що не можуть бути ним сплачені. Зазначає, що в нього незадовільний стан здоров"я, так як у вересні 2018 року переніс інфаркт міокарда, а також сплачує аліменти на утримання своєї матері [PERSON] у розмірі 10 % від заробітної плати щомісяця та обов"язок брати участь у додаткових витратах на неї. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2009 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] З позовної заяви вбачається, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2017 року вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2017 до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що дитина сторін- [PERSON] має діагноз синдром гіперандрогенії, що стало наслідком наявності пухлини наднирників, а також у [PERSON] виявлений повний збій гормональної системи, крім того молодша донька - [PERSON], [INFO], має статус інваліда дитинства підгрупа А із діагнозом ДЦП спастичний тетрапарез, пересувається за допомогою інвалідного візка, інтелект збережений, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та учасниками справи не оспорюється. Постановлені діагнози дітей потребують постійного обстеження та лікування, не мають швидкого одужання. Діти потребує особливого догляду, постійної реабілітації та лікування. Позивач надав суду розрахунки, з врахуванням понесених відповідачем додаткових витрат на дітей, з яких вбачається що за період з 2017 року по липень 2018 року позивач оплатила за обстеження та лікування [PERSON] 23 740 грн., внаслідок чого просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат у розмірі 11 870 грн. За період з 2017 року по липень 2018 року позивач оплатила за обстеження та лікування [PERSON] 30 740 грн., внаслідок чого просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат у розмірі 15 370 грн. За період з серпня 2018року по листопад 2018 року позивач оплатила за обстеження та лікування обох дітей додатково 6 750 грн., внаслідок чого просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат у розмірі 3 375 грн., що також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій, медичними виписками з історії хвороби, рецептами лікарів та проїзними документами та з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141, 180, 185 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved