Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 21 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис№64 . Позивач вказала, що за час сумісного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через вживання останнім алкогольними напоями. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить її інтересам . Після розірвання шлюбу прохає зилишити їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу - "[PERSON]", стягнути з відповідача судові вирати на свою користь. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги по тих підставах , що викладені в позовній заяві, повідомила , що з чоловіком вони не примирилися , наполягала на розірванні шлюб . Крім того після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище , що вона отримала після реєстрації шлюбу "[PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини Матеріалам справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21 листопада 1996 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевської райдержадміністрації Заорізької області , актовий запис № 64, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження. Прізвище дружини після одруження шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони мають неповнолітнью дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В сім'ї склалися ненормальні відносини, відсутнє почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, за наданий судом двохмісячний строк для примирення строни не примирилися, позивач наполягає на його розірванні, розірвання шлюбу між сторонами відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка до подружнього життя. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з одруженням, у своїй заяві прохала залишити їй прізвище "[PERSON] ". Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Позовні вимоги [PERSON] задоволені, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат, а саме суму сплаченого судового збору 243 грн. 60коп.

Outcome: approved