Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У зв'язку з тим, що вона після смерті чоловіка [PERSON], який помер 22 грудня 2010 року, є спадкоємицею за законом права на земельну частку (пай) площею 2,80 га на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району, спадщину після його смерті прийняла, звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотконторі не може через те, що за життя її чоловік будучи членом ПСП "Україна", помилково не був включений до списків власників сертифікатів, що посвідчують право на земельну частку (пай) тому і не отримав відповідного правовстановлюючого документу, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить визнати за нею як за спадкоємицею, право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) у ПСП "Україна", зобов'язати Рівненську районну державну адміністрацію Рівненської області видати їй відповідний сертифікат на земельну частку (пай) та зобов'язати Малошпаківську сільську раду Рівненського району виділити їй земельну частку (пай) в натурі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином. Подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, з участю її представника, адвоката [PERSON]., позовні вимоги підтримує і просить позов задоволити. В суді представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON], який був членом КСП (ПСП) і за життя отримав право на земельну частку (пай). Із отриманих відповідей на адвокатські запити їй стало відомо, що він був включений до списків членів КСП, однак у розпорядження Рівненської РДА про затвердження списків на отримання сертифікатів на земельні частки (паї) його помилково не включили. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус їй відмовив через відсутність правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців немає, так як її дочка відмовилася від права на спадкування на її користь, подавши відповідну заяву до нотконтори. На даний час в сільській раді є резервні землі, сільська рада не заперечує проти виділення земельної частки, але для цього їй необхідне відповідне рішення суду. Оскільки питання оформлення спадщини у вигляді земельної частки (паю) в позасудовому порядку вирішити неможливо, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом і вона, як представник позивачки, просить його задовольнити. Представник відповідача - Рівненської районної державної адміністрації - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що Рівненська РДА самостійно не створює списки власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), а їх створюють у сільській раді за погодженням з головою, а РДА їх лише затверджує. На даний час сертифікати не видаються, тому другий пункт позовних вимог є безпідставним. Представник відповідача - Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області - в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце і час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Від голови Малошпаківської сільської ради [PERSON] надійшла до суду заява, з якої вбачається, що сільська рада повністю визнає позов, не заперечує проти його задоволення і просить справу слухати у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи без самостійних вимог - Головного управління Держземагенства в Рівненській області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином, причину неявки не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності представника відповідача і третьої особи. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною і спадкоємицею померлого 22 грудня 2010 року [PERSON], який працював у Рівненському районному міжколгоспному об'єднанні по будівництву, створеному акціонерним товариством "Агробуд", яке входило до складу КСП "Україна". Згідно додатку № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00009, виданого 04 вересня 1995 року пайовому сільськогосподарському підприємству "Україна" Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, [PERSON] включений до списку громадян-членів КСП під № 823. Із листа Малошпаківської сільської ради № 93 від 11 березня 2015 року вбачається, що [PERSON]М не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) та не значиться у списку власників сертифікатів, що посвідчують право на земельну частку (пай) затвердженого розпорядженням голови Рівненської РДА № 893 від 10 грудня 2007 року, також він відсутній у розпорядженні голови Рівненської РДА № 1018 від 29 грудня 2007 року. Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 94 від 11 березня 2015 року, наданої Малошпаківською сільською радою Рівненського району, на території сільської ради є вільні земельні ділянки, що відносяться до земель запасу, в тому числі сіножаті та пасовища. Із довідки Малошпаківської сільської ради № 92 від 11 березня 2015 року середній розмір земельної частки (паю) згідно проекту роздержавлення та приватизації земель ПСП "Україна", розташованого на території Малошпаківської сільської ради від 1994 року становить 2,8 га. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON], оскільки їхня дочка [PERSON]Й відмовилася від свого права на спадкування на користь матері, про що свідчить заява, яку вона подала до суду. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видана державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 21 травня 2015 року. Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) є об'єктом успадкування, тобто після спадкодавця це право переходить до спадкоємців. Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У суду не виникло сумніву, що [PERSON] має право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) ПСП "Україна" на території Малошпаківської сільської ради в розмірі 2,80 умовних кадастрових гектарів, на яку мав право під час проведення паювання земель і помилково не був включений до списків осіб, які є власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) її чоловік [PERSON], тому вона має право успадковувати таке спадкове майно відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивачки, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed