Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просить суд розглянути спір щодо визнання свідоцтва про права власності серії СТА 930037 від 01.09.2015 року видане [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 7323088300:02:009:0165. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що СТОВ «Тарасівці» було передано як правонаступнику КСП»Тарасівці» у колективну власність 2785.00 га та в постійне користування 314,4 га. СТОВ «Тарасівці» стало відомо, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області видало із земель СТОВ «Тарасівці», [PERSON] земельну ділянку площею 0.7671 га для ведення особистого підсобного господарства. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку видавалось на підставі наказу Головного Управління Держземагенства у Чернівецькій області №24-1054/14-15-СГ від 11.08.2018 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Спірна земельна ділянка була видана із земель які перебувають у колективній власності СТОВ «Тарасівці». Позивач вважає, що земельна ділянка була видана без попереднього її вилучення в порядку визначеного законом процедури від позивача, що суперечить вимогам ст.116 ЗК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі обґрунтовує своє право звернення до суду з даним позовом наступними доказами, Постановою вищого господарського суду України від 02.10.2012 року по Справі №5027/94/2012 та ухвалою господарського суду Чернівецької області від 26.12.2013 року по справі №5027/94/2012 за позовом прокурора Новоселицького району в інтересах держави в особі Тарасовецької сільради Новоселицького району про визнання не дійсним державного акту на право колективної власності на землю з яких вбачається, що СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району є правонаступником колгоспу «Тарасівці» Новоселицького району. Копією Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087 виданий колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району відповідно до рішення Тарасовецької сільради від 03.07.1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №27. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Суд вислухавши думки сторін ухвалив провести розгляд справи у його відсутності на підставі доданих до позову доказів. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, подав суду письмові заперечення на позовну заяву в яких посилається на те, що відповідно до наказу Головного Управління Держземагенства у Чернівецькій області №24-1054/14-15-СГ від 11.08.2018 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» із земель державної власності на території Тарасовецької сільської ради за межами населеного пункту було видано [PERSON] загальною площею 0.7671 га. Посилається на те, що відповідно до розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 11 березня 2015 року за №72-р було проведена інвентаризація земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності та було визначено, що земельна ділянка розміром 0.7671 га знаходиться в адміністративних межах Тарасовецької сільради за межами населеного пункту, у звязку з чим були внесені відповідні зміни до державної статістічної звітності форми 6-зем. Представник сільради позов визнав в повному обсязі суду додатково пояснив, що [PERSON] було видано земельну ділянку розміром 0.76 га землі для ведення індивідуального селянського господарства в масиві де знаходилась колишня тракторна бригада а саме заправка. Сільрада не виносила по даному факту ніякого рішення лише погодила технічну документацію. Визнає обставину, що є накладання земельної ділянки виділеною у власність [PERSON] на земельну ділянку яка перебуває у колективну власність СТОВ «Тарасівці». Вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області привласнило без достатньо правових підстав землі пайщиків яка перебувала у колективну власність СТОВ «Тарасівці». Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON] суду показав, що відповідно до розпорядження Новоселицької райдержадміністрації за січень 2006 року за №47-р була проведена розмежування земель сільради та держави та були внесени зміни до розпорядження від 12.09.2005 року за №426-р. На підставі даного розпорядження дана земельна ділянка відійшла до державної власності тому вона була вільною на час вирішення питання щодо її передачі у власність [PERSON]. Відповідно до довідки №2382/1 від 19.06.2015 року виданою начальником відділу Дежземагенства у Новоселицькому районі земельна ділянка загальною площею 0.7671 га перебуває у державній власності у відповідності до ст.83 ЗК України від 01.02.2013 року. Наказом Держземагенства у Чернівецькій області від 11.08.2015 року за №24-1054/14-15 про затвердження технічної документації передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] право власності зареєстрував 28.08.2015 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 26.11.2015 року. Новоселицька райдержадміністрація відповідно до розпорядження від 12 вересня 2005 року за №426-р затвердила протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток паїв. Дане розпорядження прийняте на підставі Рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) №1 від 06.02.2005 року та відповідно до даного розпорядження з земель пайового фонду до земель загального користування сільради 51.65 гп ріллі, до земель запасу сільради переведено 741.54 га землі трансформовано 12.91 га землі в ріллю за рахунок багаторічних насаджень. Новоселицька райдержадміністрація розпорядженням за січень 2006 року за №47-р внесла зміни до розпорядження від 12 вересня 2005 року за №426-р встановивши розмір земельної частки паю в 1.12 умовних кадастрових гектарах. Суд вирішуючи питання щодо законності Наказу Держземагенства у Чернівецькій області від 11.08.2015 року за №24-1054/14-15 про затвердження технічної документації про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:016 виходить з того, що відповідно до ст.8 Основного Закону України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони України та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Право власності на землю набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. До прийняття чинної конституції України право приватної власності громадян на землю передбачалося Земельним кодексом України в редакції від 13 березня 1992 року, Закону України «Про власність», Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року, окремими Указами Президента України щодо паювання земель. Таким чином, стосовно права колективної власності земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований статтями 13,14,41,55 Конституції України. Тобто, Конституція України статтею 13 не виключає можливості для громадян користуватися землею на визначених у законі різних правових титулах. Гарантуючи при цьому громадянам право власності на землю. Земельний Кодекс України від 13 березня 1992 року закріпив право колективної і приватної власності громадян на землю зокрема право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6). Громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п'яти років) (стаття 7). Статтею 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» аналогічно закрепило право колективної і приватної власності на землю, тобто, Земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. \ Пункт 1 статті 10 в редакції Закону N 3180-12 від 05.05.93 Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об'єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України ( 2768-14 ). Члену підприємства, який побажав вийти з його складу для організації фермерського господарства, земельна ділянка надається із земель запасу, а в разі їх відсутності - із земель підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена колективу.( Частина четверта статті 10 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2454-IV ( 2454-15 ) від 03.03.2005 \ Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір, забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв'язку з непереоформленням правового титулу. Даний правовий висновок суду ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року у Справі №1-17/2005 року. Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" ( 1952-15 ) від 1 липня 2004 року передбачено, зокрема, обов'язковість державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб тощо. П.3 та 4 ст.3 Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що 3. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. 4. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках. визначених статтею 28 цього Закону. Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року у п.2 Прикінцевих та перехідних положеннях закріплено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Викладені правові норми у сукупності з зазазначеними доказами доказують, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087 виданий колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району є тітульний документ якій був отриманий у встановлений порядок та спосіб у відповідності до правових норм діючих на час його видчі і доказує право колективної власності СТОВ "Тарасівці" як правонаступника колгоспу "Тарасівці". Отже, суд аналізуючи у сукупності пояснення сторін, викладені докази та зазначені правові норми, дійшов висновку, що є накладання земельної ділянки загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 на земельну ділянку, що перебуває в колективній власності СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087 виданий колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району відповідно до рішення Тарасовецької сільради від 03.07.1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №27. Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України, Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Суд вважає, що Наказ Держземагенства у Чернівецькій області від 11.08.2015 року за №24-1054/14-15 про затвердження технічної документації та передачею у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, порушує права СТОВ «Тарасівці» Новоселицького району, оскільки позивач володіє та розпоряджається даною земельною ділянкою на підставі титульного документа - Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ №000087 виданий колгоспу «Тарасівці с. Тарасівці, Новоселицького району відповідно до рішення Тарасовецької сільради від 03.07.1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №27. Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 140 Земельного Кодексу України закріплені основні підстави припинення права власності на земельну ділянку : а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Суд вважає, що Держземагенство у Чернівецькій області діяло не у межах повноважень та у спосіб визначений законом, тобто не мало право розпоряджатися спірною земельною ділянкою без згоди позивача та без припинення його права колективної власності. Щодо обґрунтування своєї позиції представником відповідача, на проведену інвентаризацію землі в адміністративних межах Тарасовецької сільської ради, враховуючи рішення зборів власників земельних часток №1 від 06.02.2005 року та розпорядженнями Новоселицької райдержадміністрації від 12 вересня 2005 року за №426-р і за січень 2006 року за №47-р Суд вважає, що вони прийняти з перевищенням їх повноважень є такими що порушують права інших власників земельних паїв які є членами СТОВ «Тарасівці». Суд ухвалюючи рішення не може виходити за межі позовних вимог оскільки розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тому суд вважає дані докази неналежними. Даними розпорядженнями не відбулось розмежування земель державної та комунальної власності яке би констатувало передачу у державну власність частину землі яке перебувало у колективну власність у встановлений законом спосіб. За таких обставин суд дійшов висновку визнати незаконним та скасувати право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0.7671 га за кадастровим номером 7323088300:02:009:0165 зареєстроване в державному реєстрі прав 01.09.2015 року серії СТА 930037 за реєстровим №10996547. Суд вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат приймає до уваги вимоги п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовій збір відповідно до квитанції від 26 квітня 2017 року в сумі 1600 грн. які підлягають стягненню з Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області код ЄДПРОУ 399909396 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Тарасівці» 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн..).

Outcome: approved