Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про зміну розміру стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР №037732, виданого 3 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, 03.12.2008 року за актовим записом №101 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області у справі №2-212/2007 року від 18.05.2007 року, та виданого на його підставі виконавчого листа, відповідач - [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законодавством України мінімуму починаючи з 12.03.2007 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавчий лист Маньківського районного суду Черкаської області у справі №2-212/2007 року від 18.05.2007 перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, звідки був повернений стягувану згідно постанови начальника відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження від 02.04.2010 року. Разом з тим, від часу винесення судового рішення про стягнення аліментів від 18.05.2007 року змінились обставини, які у свою чергу дають підстави для звернення до суду з даним позовом в частині зміни розміру стягуваних аліментів. На даний час дві старші дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вже досягли повноліття, у звязку з чим нарахування та стягнення аліментів на їх утримання фактично припинено, тому розмір аліментів на утримання дітей підлягає перегляду та зміні, у зв'язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач, який згідно довідки Маньківської селищної ради, зареєстрований за адресою: [INFO], був повідомлеий про час та місце розгляду справи за даною адресою, але судові повістки були повернуті без вручення особі - відповідачу,у зв"язку з його відсутністю за даною адресою. Ввідповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, проте вищевикладене не дає суду підстав вважати, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом судових повісток, а тому крім відправлення судових повісток за місцем його реєстрації, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Відповідно до ч. 3\~ ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вислухавши відповідача встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: як дійсно встановлено в судовому засіданні, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 18.05.2007 року у справі №2-212/2007 вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та жителя вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 154-а, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області, аліменти на утриманнядітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законодавством України мінімуму починаючи з 12.03.2007 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с.10). Виконавчий лист Маньківського районного суду Черкаської області у справі №2-212/2007, перебував на виконанні в даний час у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. (а.с.11-13). \~ \~ \~ \~Позивач згідно позовних вимог зазначає, що на даний час дві старші дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вже досягли повноліття, у звязку з чим нарахування та стягнення аліментів на їх утримання фактично припинено, а тому позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дітей підлягає перегляду та зміні. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за №2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що законодавчо визначені два способи присудження аліментів: у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі. При цьому, право вибору способу присудження аліментів належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, тобто, в даному випадку, позивачці Проаналізувавши вищевикладене суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, а тому позов позивачки підлягає до задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved