Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення за договором іпотеки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 372-04/К-06 (далі договір), згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США із сплатою 13,5 % річних на строк з 03 листопада 2006 по 02 листопада 2016 р. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ дів впливу за порушення банківського законодавства», 02 липня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 372-04/К-06 від 03 листопада 2006 року. Відповідно до п. 2.4. Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 166,67 дол. по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Позивач зазначає, що згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним зверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового розрахування на рахунок [NUMBER] в Запорізькій філії ТОВ «Укрпромбанк»,МФО 313935,код ЄДРПОУ 26405444. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного звернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, жителями, майновими поручителями) умов договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а - ж п.6.2, в тому числі і випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] іпотечного договору № 372-04/Z-06 від 03.11.2006 року, згідно з яким предметом іпотеки, що передається іпотекодавцями іпотекодержателю нерухоме майно: житловий будинок позначений за літерою №А-1 (загальною площею - 89,8 кв. м., житлова площа - 36,9 кв. м.), літ.Б-1 - гараж, літера В-1-сарай, літера П - підвал, 1 - огорожа, що розташований на земельній ділянці площею 775 кв. м., за адресою: [ADDRESS] (далі - Предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 07 серпня 2006 року № 480-р, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у комунальному підприємстві «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації» 23.09.2006 р. за № 11930337, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16146302, що підтверджено витягом з реєстру права власності № 12187415 17.10.2006 року, виданим комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 16146302, про що зроблено запис № 14463 в книзі 76-12. Позивач також зазначає, що згідно з п. 1.1 Іпотечного договору, іпотека за ним забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором, а також забезпечує відшкодування: штрафних санкцій, передбачених цим договором; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору. У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотека на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 08 вересня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 239382,85 грн., з яких: тіло кредиту - 164919,04 грн.; · відсотки - 66132,43 грн.; · комісія за ведення кредиту - 8331,37 грн. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.67). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] викликались у судове засідання шляхом надсилання рекомендованим листом на їх адресу судової повістки, копії позову та додатків до нього, але тривалий час не з'являлись у відділення зв'язку за отриманням повістки та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис, тому, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення. У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідачів, їх виклик був здійснений шляхом опублікування оголошення в газету «Урядовий кур'єр» №17 (5391) (а.с.70), у зв'язку з чим відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважаються повідомленими про час та місце судового засідання належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Через неявку відповідачів у судове засідання з причин, визнаних судом неповажними, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 03 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 372-04/К-06, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 03 листопада 2006 по 02 листопада 2016 року (а.с.6). 02 липня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.32). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 372-04/К-06 від 03 листопада 2006 року. Відповідно до п. 2.4. договору № 372-04/К-06 від 03 листопада 2006 року, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі менш як 166,67 дол. по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (а.с.6). Відповідно до п. 1.5, 2.6, 2.7 договору № 372-04/К-06 від 03 листопада 2006 року, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним зверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового розрахування на рахунок [NUMBER] в Запорізькій філії ТОВ «Укрпромбанк»,МФО 313935,код ЄДРПОУ 26405444 (а.с.6-7). Відповідно до п. 6.2 договору № 372-04/К-06 від 03 листопада 2006 року, банк має право вимагати дострокового повного погашення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, жителями, майновими поручителями) умов договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а - ж п.6.2, в тому числі і випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором (а.с.10). 03 листопада 2006 року між ТОВ «Україниський промисловий банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір №372-04/Z-07,відповідно до якого предметом іпотеки, що передається іпотекодавцями іпотеко держателю є нерухоме майно: житловий будинок позначений літерою №А-1 (загальною площею - 89,8 кв. м., житлова площа - 36,9 кв. м.), літ. Б-1 - гараж, літера В-1-сарай, літера П - підвал, 1 - огорожа, що розташований на земельній ділянці площею 775 кв. м., за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 07 серпня 2006 року № 480-р, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у комунальному підприємстві «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації» 23.09.2006 р. за № 11930337, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16146302, відповідно до витягу з реєстру права власності № 12187415 17.10.2006 року, виданим комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 16146302, про що зроблено запис № 14463 в книзі 76-12. Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки №372-04/Z-07, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором, а також забезпечує відшкодування: штрафних санкцій, передбачених цим договором; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору. У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотека на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. (а.с.12). Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору (а.с.18,19,20), однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 08 вересня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 239382,85 грн., з яких: тіло кредиту - 164919,04 грн.; відсотки - 66132,43 грн.; комісія за ведення кредиту - 8331,37 грн., що підтверджується довідкою від 08 вересня 2014 року, видана начальником управління супроводження операцій фізичних осіб АТ «Дельта Банк» (а.с.17). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV,реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.4.5 договору іпотеки №372-04/Z-07, у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (а.с.14). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та потрібно звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, зазначений вище. Крім того, задовольняючи позов АТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений договором іпотеки №372-04/Z-07, суд вважає, що потрібно призупинити відповідне звернення на стягнення на предмет іпотеки з наступних підстав. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03 червня 2014 року. Відповідно до пункту першого цього Закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, задовольняючи позов АТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений договором іпотеки №372-04/Z-07, потрібно призупинити відповідне звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03 червня 2014 року. Крім того, оскільки відповідачами зобов'язання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. У зв'язку з тим, що відповідачі у судове засідання не з'являлись, позивачем було опубліковано оголошення про його виклик до суду у газеті «Урядовий кур'єр», у зв'язку з чим ним були понесені судові втрати, які підлягають стягненню з відповідачів. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданим платіжним дорученням №77223280 від 29 вересня 2014 року (а.с.1), меморіальним ордером №3982760 від 26 січня 2015 року (а.с.68) згідно з ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачі на користь позивача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved