Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON], заінтересованої особи Жидачівської РДА Львівської області, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В обгунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, її чоловікові [PERSON] належав житловий будинок №9 на вул.Стрийська у селі Облазниця Жидачівського району Львівської області, який мав статус колгоспного двору, а вона була його членом колгоспного двору, тобто, як члени колгоспного двору, вони обоє були співвласниками майна двору. Чоловік помер 01.02.2015 року, не залишишивши на випадок своєї смерті заповіту, а тому вона, як спадкоємець першої черги за законом, проживаючи постійно разом із ним на момент смерті, вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачі у справі є їхніми синами, на момент смерті спадкодавця, постійно із ним не проживали та у встановлений строк із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулись, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Коли вона у травні 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], їй було відмовлено у видачі такого у зв"язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через наявні розбіжності у записах імені власника у правовстановлюючих документах на майно та в свідоцтві про смерть. За вказаних обставин вона для визнання за нею права на спадкове майно змушена звернутись до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав вказаних у позові. Представник позивачки [PERSON] за довіреністю адвокат [PERSON], вимоги позовної заяви своєї довірительки підтримав із підстав, вказаних у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у поданих до суду заявах, позовні вимоги визнали та не заперечили проти визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадкове майно, а саме на цілий житловий будинок №9 на вул.Стрийська у с.Облазниця Жидачівського району Львівської області. Розгляд справи просили проводити за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Жидачівської РДА Львівської області у судове засідання не з"явився, хоч належним чином був оповіщений про місце і час судового розгляду, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заслухавши представника позивачки, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" (пункт 2) роз"яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов"язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З цих підстав суд приходить до висновку, що зазначені позовні вимоги про визнання права власності та встановлення факту, повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Згідно із свідоцтвом про право власності, виданим 25.10.1989 року на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №318 від 19.10.1989 року (а.с.7), ім"я голови вказаного колгоспного двору зазначено як "Лучко Микола Васильович " Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.9), [PERSON] 27.01.1967 року уклав шлюб з [PERSON] та останній після реєстрації одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). У свідоцтві про смерть(а.с.13) вказано, що 01.02.2015 року помер [PERSON]. Встановлені у судовому засіданні обставини(покази свідків [PERSON] та [PERSON]П.) також підтверджують те, що [PERSON], який помер 01.02.2015 року належить правовстаноюючий документ, а саме - Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 25.10.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, в яких його ім"я записано, як "Лучко". Встановлення факту належності правовстановлюючого документа позивачці необхідно для можливості оформити свої спакові права. Також у судовому засіданні встановлено, що 01.02.2015 року помер чоловік позивачки та батько відповідачів [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтв про народження (а.с.9,13), який на випадок своєї смерті заповіту не залишив, що стверджується довідкою Облазницької сіьської ради (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частку у майні колгоспного двору, яка належала йому відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 25.10.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, в яких його ім"я записано, як "Лучко Микола Васильович "(а.с.7), що також стверджується витягом з погосподарської книги будинковолодіння №9 на вул. Стрийська у с.Облазниця Жидачівського району Львівської області. Позивачка [PERSON], як дружина спадкодавця, тобто спадкоємець першої черги за законом (ст.ст.1223.1261 ЦК України) постійно проживаючи із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вважається відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, такою, що прийняла спадщину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]- сини спадкодавця [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом(ст.ст.1223,1261 ЦК України), на момент відкриття спадщини разом із ним не проживали, а також не подали у шестимісчний строк до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли, а також вони своїми письмовими заявами до суду зазначили, що відмовляються від прийняття належних їм часток у спадковому майні після смерті батька [PERSON] та не претендують на них(а.с.14,15). 23.05.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв"язку з тим, що спадковий житловий будинок є власністю колгоспного двору, частки якого не визначені, а померлий не був його останнім членом, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2016 року (а.с. 8 ). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та їх слід завольнити, а саме встановити факт належності [PERSON], який помер 01.02.2015 року правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 25.10.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів, в якому ім"я власника записано "Лучко Микола Васильович " та визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер 01 лютого 2015 року, на цілий житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: вул.Стрийська,9 в с. Облазниця Жидачівського району Львівської області загальною площею - 89,3 кв.м., житловою площею - 56,1 кв.м.

Outcome: approved