Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

06.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що 18 грудня 2001 року в селі Лозова Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на земельну частку (пай), яка належить йому відповідно до сертифікату серії ВН № 0290276, виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 07 жовтня 1997 року. При оформленні спадщини зясувалось, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця зазначено "Марценюк", в той час як згідно свідоцтва про народження, паспорта його прізвище, ім'я, по батькові [PERSON]. Вказана помилка була допущена при видачі Шаргородською районною державною адміністрацією сертифікату на право власності на земельну частку (пай) і виправити її неможливо, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0290276, виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 07 жовтня 1997 року на імя "Марценюка Мар'яна Петровича ". У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - [PERSON] підтримав заяву. Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від виконуючого обов'язки сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] не заперечує Судом встановлено, що 07 жовтня 1997 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0290276. При цьому в даному сертифікаті прізвище, ім'я, по батькові члена КСП "Прогрес", якому він виданий зазначено "Марценюк Марян Петрович", а не " Марцинюк Мар'ян Петрович". Вказана помилка у правовстановлюючому документі є перешкодою для оформлення [PERSON] спадщини після його смерті, яка сталася 18 грудня 2001року (а.с.10,13). Факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві [PERSON] в судовому засіданні підтверджений наступними доказами: -архівною довідкою Державного архіву Вінницької ОДА № 07 2323/7 від 24.06.2016 року із якої вбачається, що в метричній книзі записів про народження по Шаргородському римо католицькому костьолу за 1911 рік є запис №136 від 17.07.1911 року про охрещення сина [PERSON], який народився 12 липня 1911 року, батьками якого були Петро та [PERSON].(а.с.24-26); - повторним свідоцтвом про смерть [PERSON], серії 1 АМ -№ 113355, виданим ВРАЦС Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 13.05.2008 року (а.с.10); - довідкою Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 353 від 29.01.2016 року (а.с.11); - заповітним розпорядженням [PERSON] (а.с.13); - випискою з погосподарської книги № 7 Лозівської сільської ради по особовому рахунку № 301, із якої вбачається, що головою двору по вулиці Леніна, 53 в с. Лозова Шаргородського району Вінницької області був [PERSON], який помер 18.12.2001 року (а.с.27). У всіх зазначених документах прізвище спадкодавця зазначено "Марцинюк". Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що є сусідами і добре знайомі з сімєю [PERSON], тому їм достовірно відомо, що прізвище її діда "Марцинюк" а не "Марценюк". Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суда. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] 04.03.2016 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через помилку у правовстановлюючому документі (а.с.15). Згідно повідомлення голови Шаргородської РДА Вінницької області № 01.1 24/889 від 22.03.2016 року у внесенні виправлень та змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] відмовлено у звязку зі смертю спадкодавця (а.с.14). Таким чином, факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифікату на земельну частку (пай) підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 18.12.2001 року і іншого порядку його встановлення не має. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved