Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У березні 2019 року позивачка звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до до Київської міської ради, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Красновська Тетяна Валеріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її бітько - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28.04.2012 року [PERSON] склав заповіт на користь позивачки, однак вона не звернулась вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала на це часу, так як була зайнята по роботі (відрядження за межами України) та у зв"язку з доглядом за дітьми- школярами.02.03.2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красновської Т.В., та постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв"язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом. 15.03.2019 року ухвалою судді позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 13.05.2019 року ухвалою судді, після усунення позивачкою недоліків, відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 14.08.2019 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красновської Т.В. матеріали спадкової справи, які 09.09.2019 року надійшли на адресу суду. 14.08.2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з"явився, суду надано відзив, в якому просив на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника. Треті особи до суду не з"явились. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, Святошинським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві (а.с. 10). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] зареєструвала 16.06.2007 року шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини кожному (а.с.4). Згідно заповіту, складеного 28.04.2012 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красновською Т.В., [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красновської Т.В. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв"язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом (а.с.5). Відповідно до ч.І ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Посилання позивачки на поважність пропуску строку для прийняття спадщини у зв"язку із зайнятістю по роботі та знаходження у відрядженнях, а також догляд за дітьми-школярами суд не приймає як поважну причину для пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. З урахуванням повного і всебічного з`ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, наданих письмових доказів, досліджених судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позивачкою не доведено ті обставини на які вона посилається у позові та на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та обґрунтування, а тому позов задоволенню не підлягає

Outcome: dismissed