Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20.08.1994 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, від якого [INFO] року в них народилася донька [PERSON]. Зараз вони з відповідачем розлучені та проживають окремо в різних кімнатах одного гуртожитку. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, тому вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення з нього на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої доньки аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні проти позову в частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки не заперечував, але заперечував проти запропонованого позивачем їх розміру, зазначаючи, що достатній розмір аліментів складатиме 15 % від його доходу, а не 1/4 частка, оскільки він і так в добровільному порядку надає гроші дитині. Пояснив суду і те, що він працює, отримуючи заробітну плату в розмірі 3 500 грн. і пенсію у розмірі 3 500 грн., проте він є інвалідом 2-ї групи, а тому повинен постійно лікуватися та дбати про свою матір, яка також є інвалідом 2-ї групи. Зазначив і те, що він має також повнолітнього сина, який теж потребує матеріального забезпечення. Висловив позицію з приводу відрахування з числа терміну призначення аліментів липень та серпень місяці 2014 року, оскільки дитина перебувала у його матері на літніх канікулах. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 20.08.1994 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про що було вчинено відповідний актовий запис № 80. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка зараз проживає з матір"ю [PERSON]. Оскільки, між сторонами виник конфлікт з приводу нерегулярного надання відповідачем матеріальної допомоги для утримання малолітньої дитини, її розміру, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні не заперечував свого обов"язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини та відповідно призначення в судовому порядку аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 гривень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який, як з"ясовано у судовому засіданні, працює, отримує заробітну плату в розмірі 3 500 грн., а також пенсію в розмірі 3 500 грн., його стан здоров"я, а саме, що відповідач є інвалідом другої групи, осіб, які перебувають на його утриманні, а саме маму, яка також є інвалідом другої групи, стан здоров"я дитини, потреби дитини даного віку, майновий стан позивачки, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Роз"яснюючи позивачу також право його змінити, згідно ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України у разі зміни матеріального і (або) сімейного стану відповідача. У вирішенні цього питання суд виходив із загально отриманого доходу відповідача, який складає близько 7 000 грн. на місяць, який в свою чергу надає можливість відповідачу і сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки, що складає близько 1750 грн., і допомогати утриманням мами, і власного забезпечення, яке відповідає більш ніж прожитковому мінімуму особи відповідного віку. Щодо обов"язку по забезпеченню повнолітнього сина, то такий не визначено у відповідному для цього порядку, а тому судом оцінюється належним чином. Щодо перебування дитини у бабусі на літніх канікулах та відповідно посилання відповідача на необхідність виключити цей час зі сплати аліментів, то таке посилання також не приймається судом до уваги, оскільки не впливає на вирішення питання по суті призначення аліментів, їй розміру у правовому розумінні цієї величини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 02.07.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved