Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона, перебуваючи у м. Саки тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, 09 серпня 2014 року народила сина [PERSON]. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АЯ № 522852, виданим Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, виданим відповідно до законодавства Російської Федерації. Також, заявник зазначає, що на час народження дитини вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. У вересні 2015 року заявник вимушена була переміститися з тимчасово окупованої території АР Крим до м. Бровари. При зверненні до відповідних державних органів України з метою державної реєстрації народження [PERSON] та отримання державної допомоги при народженні дитини, їй стало відомо, що вона не може вчинити зазначені дії, оскільки надані нею документи про народження дитини в АР Крим не мають юридичної сили на території України. З огляду на викладені обставини, та зважаючи на те, що заявник та її син є громадянами України, внаслідок вказаних обставин вона не має можливості користуватися правами, передбаченими нормами чинного законодавства України, тому змушена звернутися до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт народження [PERSON] 09 серпня 2014 року у с. Саки Автономної Республіки Крим у громадянки України [PERSON], та зобовязати відповідача зареєструвати народження [PERSON], датою народження вказати 09 серпня 2014 року, місцем народження місто Саки Автономної Республіки Крим, відомості про батька внести відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме в графі батько вказати «Бельський Юрій Іванович», громадянин України, і видати свідоцтво про народження. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, надала аналогічні пояснення до тексту заяви. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] та зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія паспорта серії ЕН 718219, виданого 22 липня 2009 року Артемівським РВ ЛМІ ГУ МВС України в Луганській області (а.с. 4-5). Згідно із довідкою № 227, виданою 04 червня 2014 року Автономною Республікою Крим Міністерства охорони здоровя КЗ «Сакське територіальне медичне обєднання» Сакська районна лікарня, [PERSON] перебувала на обліку у Сакській поліклініці з вагітністю, і станом на 04 червня 2014 рік мала термін вагітності 30 тижнів. Судом встановлено, що заявник на час вагітності у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Із матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2014 року [PERSON] у м. Саки АРК Крим народила хлопчика - [PERSON], у результаті чого 26 серпня 2014 року Сакським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження на російській мові серії І-АЯ № 522852, в якому відсутній запис про батька дитини, а місцем народження зазначено місто Саки, Республіка Крим, Російської Федерації (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи, заявник змушена була переміститися з тимчасово окупованої території АР Крим до м. Бровари, де в Управлінні праці та соціального захисту населення Броварської міської ради взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.09.2015 року за № [NUMBER] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що з метою отримання матеріальної допомоги при народженні дитини, заявник зверталася із заявами до відповідних установ, однак їй відмовлено у виплаті такої допомоги, оскільки надане заявником свідоцтво про народження, яке відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно дост.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно\~із ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Як передбачено ч. 1\~ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, Разом з тим, вимоги [PERSON] щодо зобовязання відділу реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєструвати народження [PERSON], датою народження вказати 09 серпня 2014 року, місцем народження місто Саки Автономної Республіки Крим, відомості про батька внести відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме в графі батько вказати «Бельський Юрій Іванович», громадянин України, і видати свідоцтво про народження, задоволенню не підлягаю, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Всупереч вказаній статті, вимога заявника щодо зобовязання відділу РАЦСу Броварського МРУЮ у Київській області вчинити певні дії носить характер позовного провадження, а не окремого. Крім того, заявником не додано будь-яких доказів неможливості вчинення вказаних дій у позасудовому порядку. Згідно із ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: partial