Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 18600,22 грн та судовий збір в сумі 1921,00 грн, мотивуючи свої вимоги наступним. 20.07.2018 в с. Кременище Києво-Святошинського району Київської області по вул. Максимовича, 41 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів Рено-Кенго, д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, та автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , який належить ДП Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв, водієм якого на час скоєння ДТП був [PERSON] . Автомобілі отримали механічні пошкодження. Так, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , склала 19148,71 грн. Винним у скоєнні даної ДТП рішенням суду визнано відповідача. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована згідно із вимогами діючого законодавства, тому, продовжив позивач, саме він сплатив власнику автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , регламентну виплату в розмірі 17900,22,00 грн на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок вищенаведеної ДТП. Крім того, позивач зазначає, що 700,00 грн було витрачено на складання відповідного звіту про визначення розміру спричиненої потерпілому шкоди. З цих підстав та посилаючись на ст.1191 ЦК України та положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просить позов задовольнити. Також, в позовних вимогах зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримує. 07.11.2019 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно із ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав. 09.01.2020 суд здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п.п. 91, 99-1, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. У разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який у своїй позовній заяві зазначив, що просить ухвалити рішення за його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору В статті 20 Закону зазначено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За правилами ст.27 Закону до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що 20.07.2018 приблизно о 20.30 годин відповідач, керуючи автомобілем Рено-Кенго, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці Максимовича,41 , в с. Кременище Києво-Святошинського району, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення із автомобілем Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідач порушив п.п.13.1,13.3 ПДР та був визнаний винним у скоєнні вищевказаного ДТП, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.08.2018 (а.с.20). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № [NUMBER] внаслідок вищезазначеної ДТП автомобіль Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а саме задня ліва частина (а.с.13). На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази данних МТСБУ (а.с.17). 27.07.2018 власник автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , в особі директора ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті вищезазначеної ДТП (а.с.58). 08.08.2018 на замовлення позивача аварійним комісаром [PERSON] було складено звіт №51571 про оцінку автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників даного автомобіля складає 19148,71 грн. В зазначену суму оцінена і вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП (а.с.21-36). Згідно із наказом позивача від 03.10.2018 №9205 фінансовому управлінню наказно сплатити на рахунок власника автомобіля Тойота-Королла, д.н.з. [NUMBER] , 17900,22 грн. (а.с.59).Згідно із платіжним дорученням №627292 від 23.01.2018 така сума була сплачена (а.с.40). Крім того, відповідно до платіжного доручення №1014205 від 28.11.2018 позивачем було сплачено 700,00 грн як оплата послуг аваркома (експерта) Професійній експертній компанії (а.с.62), що відповідає наданому рахунку №СФ-0000053 від 08.08.2018 (а.с.62). Відповідно до п.39.1, 39.2.1 ст.39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом Відповідно до п.п. 43.1.2 п. 43.1 статті 43 Закону для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються централізовані страхові резервні фонди, у тому числі фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом. Згідно з п.п.»а» п. 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Також підлягають задоволенню вимоги про стягнення 700,00 грн, які були сплачені позивачем за складання звіту про оцінку пошкодженого траснпортного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved