Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в обґрунтування якого вказав, що 26 жовтня 2017 року в м. Харкові по вул. Плеханівська сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля АЗЛК, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), внаслідок чого пошкоджено автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] та завдано шкоду власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно довідки № 3017300402103755 про ДТП та постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застрахована не була. Потерпіла особа власник транспортного засобу Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір регламентної виплати склав 44144,45 грн, яке позивач сплатив потерпілій особі. Крім того, розмір витрат позивача на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 742 грн. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на\~користь Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України 44886,45 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судові витрати. У відзиві\~на позовну\~заяву[PERSON] зазначив, що він є володільцем і користувачем автомобіля [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2016 року, він є учасником бойових дій. ДТП сталось 26 жовтня 2017 року, тобто під час дії посвідчення. Таким чином, відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він є особою звільненою від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, завдану ним шкоду відшкодовує МТСБУ та він підпадає під виключення регресних вимог стосовно нього з боку МТСБУ. Копію ухвали про відкриття провадження МТСБУ отримало 03 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 81). Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву [PERSON] отримав 13 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 82). Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини того, що 26 жовтня 2017 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем АЗЛК, державний номерний знак [NUMBER] , біля будинку 116 по вул. Плеханівській в м. Харкові здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia Tour, державний номерний знак [NUMBER] , які рухались попереду. Автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією довідки № 3017300402103755 про дорожньо-транспортну пригоду, копією постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року, копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 07 листопада 2017 року (а.с. 8-10). Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року у справі № 641/73330/17 водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності та зареєстрований за [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 13). На час скоєння вказаного ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] має\~статус учасника\~бойових дій,\~про що\~свідчить копія\~посвідчення серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 23\~лютого 2016\~року Головним\~управлінням Національної\~гвардії України\~(а.с.\~89). Згідно звіту № 1356 від 08 грудня 2017 року по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 26 жовтня 2017 року складає 45176,85 грн (а.с. 16). Завдана шкода в результаті ДТП [PERSON] [PERSON] відшкодована не була. [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до довідки № 1 від 29 грудня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума до сплати [PERSON] складає 44144,45 грн (а.с. 50). Наказом МТСБУ № 712 від 23 січня 2018 року прийнято рішення\~про сплату[PERSON] 44144,45 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 49). Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування"\~страхове відшкодування\~- страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У даній справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП [PERSON] за страховика винної особи - [PERSON] з посилання на те, що цивільно-правовова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Як зазначено вище, [PERSON] має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 23 лютого 2016 року Головним управлінням Національної гвардії України (а.с. 89). Підпунктом 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Конституційний Суд\~України у\~своєму рішенні\~від 23\~грудня 2014\~року у\~справі №\~1-6/2014\~зазначив,\~що в\~аспекті конституційного\~звернення положення\~пункту 13.1\~статті 13\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~1\~липня 2004\~року №\~1961-IV\~зі змінами\~необхідно розуміти\~так,\~що транспортними\~засобами,\~які належать\~учасникам бойових\~дій,\~інвалідам війни\~та інвалідам\~I\~групи,\~є такі\~наземні транспортні\~засоби,\~якими зазначені\~особи володіють\~як на\~праві власності,\~так і\~на будь-якій\~іншій правовій\~підставі"\~(договір\~підряду,\~оренди тощо). У відповідному рішенні Конституційний Суд України визначив, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров`ю, а також завданих їм матеріальних та моральних збитків, у тому числі за рахунок Моторного бюро, у випадках, передбачених Законом № 1961. Одним із завдань Моторного бюро є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом № 1961; у разі заподіяння шкоди особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього закону, Моторне бюро відшкодовує її за рахунок коштів фонду захисту потерпілих (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39, підпункт "г" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961). Тобто, законодавець, надавши відповідну пільгу особі, яка має статус, зокрема, учасника бойових дій, визначив, що якщо така особа правомірно експлуатує свій транспортний засіб, то вона звільнена від обов`язкового страхування і в такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ. Отже, у встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випадках Моторне бюро виступає гарантом відшкодування шкоди потерпілим від дорожньо-транспортних пригод за рахунок коштів відповідних фондів. З урахуванням викладеного, зважаючи на той факт, що [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав статус учасника бойових дій, а тому відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є учасник бойових дій, який особисто керував транспортним засобом, здійснюється саме Моторним (транспортним) страховим бюро України, а відтак, позовні вимоги є безпідставними. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Outcome: dismissed