Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського кооперативу «Україна» про розірвання договору оренди землі, в якому просить розірвати договір оренди землі б/н, зареєстрований 10 березня 2010 року в Онуфріївському районному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" за № 041038100558, укладений 8 листопада 2007 року між [PERSON] та СК "Україна", за яким [PERSON], як орендодавець, надала, а СК "Україна", як орендар, прийняло у строкове платне користування земельну ділянку [NUMBER] прощею 4,77 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:0431, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, та договір оренди землі б/н, зареєстрований 10 березня 2010 року в Онуфріївському районному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" за № 041038100589, укладений 8 листопада 2007 року між [PERSON] та СК "Україна", за яким [PERSON], як орендодавець, надала, а СК "Україна", як орендар, прийняло у строкове платне користування земельну ділянку [NUMBER] площею 0,29 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:0431, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Крім того позивач просив зобов»язати СК «Україна» повернути йому у фактичне користування вказані земельні ділянки. Свій позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.10.2012 року Онуфріївською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] він успадкував дві земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Млинківської сільської ради, загальною площею 4,77 та 0,29 га. На момент отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ці земельні ділянки перебувають в оренді СК «Україна» відповідно до договорів оренди земелі. Так як позивач не мав наміру продовжувати оренду вказаних земельних ділянок, ним було направлено повідомлення до СК «Україна» про припинення договорів оренди на вищевказані земельні ділянки та повернення їх у його фактичне користування. Не дивлячись на законність її вимоги, керівник СК «Україна» Красота М.Г. не погодився на розірвання договорів оренди. Таким чином, відмова у розірванні договору оренди є безпідставною і після отримання повідомлення про припинення договору оренди СК «Україна» фактично незаконно продовжує використовувати земельні ділянки, порушуючи права позивача. У зв'язку з тим, що він має намір самостійно обробляти належні йому земельні ділянки, звертався до СК «Україна» з заявою про припинення спірних договорів оренди та повернення зазначених земельних ділянок у його фактичне користування, на яку отримав письмову відмову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що після прийняття спадщини після померлої [PERSON] він неодноразово особисто усно звертався до голови СК «Україна» з пропозицією змінити умови договору, а саме умови, що стосувалась орендної плати, але на його пропозицію отримав категоричну відмову. Оскільки у його власності є земля, яка знаходиться в оренді в інших орендарів, за яку він отримує значно більшу орендну плату, він вважає, що та плата, яка передбачена спірними договорами є занадто малою. Отримавши відповідь про відмову внести зміни до договору, він письмово звернувся з пропозицією розірвати договір, й у відповідь знову отримав відмову. Відмову йому пояснили тим, що земля знаходиться в обробітку. Після численних звернень до орендаря про повернення в його розпорядження земельних ділянок був змушений звернутись до суду. В той час коли спір вирішувавсь в суді позивач звертався до СК «Україна» з метою отримати орендну плату, але у відповідь йому пропонували внести зміни, щодо розірвання договору, на що він відмовився, оскільки це питання вирішувалось в судовому порядку. В подальшому позивач неодноразово звертався за отриманням орендної плати, й йому неодноразово відмовляли з різних причин й знову пропонували внести зміни до договорів. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити та пояснив, що після переходу права власності на земельні ділянки до позивача він не мав спочатку наміру розривати договори оренди, його лише не влаштовувала орендна плата визначена договором. Звернувшись особисто до голови СК «Україна» з пропозицією внести зміни, отримав відмову, що змусило його звернутись з пропозицією розірвати договір та в подальшому звернутись до суду. Представник відповідача Кропліс К.М. позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Свої доводи мотивувала тим, що дійсно спірні договори були укладені між померлою [PERSON] та СК «Україна» строком на 10 років та зареєстровані в 2010 році. П. 35 договорів передбачено, що договір припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або ж за рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов»язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки. В даному випадку випадкового знищення орендованої земельної ділянки не було, й немає підстав вважати, що відповідач не виконував взяті на себе умови, визначені договором. Пунктом 36 спірних договорів передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до пункту 37 договорів оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору. Вважає, що в даному випадку повинен бути застосований саме п. 37 договорів, оскільки змінився власник земельних ділянок, то в спірні договори необхідно внести зміни, а не розривати їх. Позивач ніяким чином не довів, що дані договори порушують його права, тому дані договори не можуть бути розірвані так як їх розірвання спричинить негативні наслідки для відповідача, так як цей договір укладений на десять років, під цей договір внесені відповідні кошти. Незаконне розірвання договору спричинить негативні наслідки для відповідача. Рішенням суду договір може бути розірваний за наявності умов, передбачених ч. 4 ст. 652 ЦК України. Позивач визнав, що одночасно таких умов не настало, а тому підстав для розірвання договору немає. Крім того, приймаючи права спадкоємця, позивач прийняв і її обов»язки, зокрема й за договором. Права порушені не були, позивач не довів порушення його прав, тому просила в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що коли відбулось розпаювання земель в 2002 році кооператив з пайщиками заключили договори на п»ять років. Через п»ять років їх переуклали. На той час було 738 пайщиків, але останнім часом деякі пайщики почали відділятись. СК "Україна" існує вже давно, всі питання люди приходили і вирішували мирним шляхом, але щоб кожен приходив і ставив свої умови щодо орендної плати, вони це не можуть зробити, орендна плата орендодавцям виплачувалась не манша, ніж передбачена законодавством. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що 8 листопада 2007 року між [PERSON] та СК "Україна" було укладено договори оренди землі, за яким [PERSON], як орендодавець, надала, а СК "Україна", як орендар, прийняло у строкове платне користування земельну ділянку [NUMBER] прощею 4,77 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:0431 та земельну ділянку [NUMBER] прощею 0,29 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:0431, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Дані договори укладено строком на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строк до 31 грудня кожного року. Дані договори оренди зареєстровані у Онуфріївському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК», про що в книзі реєстрації договорів оренди зроблено відповідні записи (а.с. 9-12). Після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом позивач 24 жовтня 2012 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником земельних ділянок: площею 4,7731 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:1431, площею 0,2908 га, кадастровий номер 3524684700:02:000:2431, що знаходяться на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (а.с. 17-24). Згідно п. 37 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Враховуючи вказані умови договору позивач, маючи намір самостійно обробляти отриману у спадщину земельну ділянку, 14 березня 2013 року звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору оренди землі з наведених підстав (а.с. 13) Проте, у відповідь на звернення позивача СК «Україна» повідомило про неможливість розірвання договору оренди земельної ділянки, в зв'язку з відсутністю на те законних підстав (а.с. 14, 15). Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обовязків. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, включає право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ними договору. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Необхідність визначених у ч.2 ст.652 ЦК України умов стосується зміни, а не розірвання договору. До того ж, в судовому засіданні було встановлено, що сторони намагались змінити договір у зв»язку з істотною зміною обставин, але згоди між ними так і не було досягнуто. Крім того, необхідно зазначити, що процедура розірвання договору, ні умовами договору, ні законом не передбачена. Між тим, встановлено, що після настання передбачених договором оренди землі підстав для його розірвання позивач за місяць до пред'явлення позову в суд звернувся до орендаря із проханням розірвати договір, але отримав відмову на свою пропозицію. Отже, на підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 626, 628, 651 ЦК України, ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», п. 37 договорів оренди землі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав, що умова про порядок розірвання договору є обовязковою умовою даного виду договору, і може визначатись на розсуд сторін, якщо на момент укладення договору дана умова була погоджена сторонами. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про розірвання договору найму (оренди), ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном, що залишається до кінця дії договору, але не більше, ніж за три роки. Згідно умов договору оренди землі площею 0,29 га орендна плата становить 76 гривні, згідно умов договору оренди земельної ділянки площею 4,77 га орендна плата становить 1242 гривень, отже ціна позову становить 3954 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позивач при поданні заяви повинен був сплатити судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок, а сплатив 114 гривень 70 копійок. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з СК Україна підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в розмірі 114,70 грн., а також в дохід держави судовий збір у розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved