Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою та просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , тобто, що вони є дочкою і матір"ю. Крім того, просила встановити факт прийняття нею (заявником), як спадкоємцем за законом, спадщини її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник фактично вступила в управління та користування спадковим майном, яке залишилося після смерті спадкодавця. Саме заявник протягом шести місяців з дня відкриття спадщини забрала всі документи щодо спадкового майна. Встановлення фактів, вказаних у заяві, для заявника має юридичне значення, оскільки з його встановленням пов`язано право на оформлення спадщини після смерті матері. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала і просила встановити відповідний факт. Пояснила, що доглядала за матір"ю протягом року до смерті матері, перевізши її з місця реєстрації в [ADDRESS] , а після смерті прийняла правоустановчі документи на її майно. Представник Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області заявив клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.35). Залучена в суді в якості заінтересованої особи - [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] буда зареєстрована з нею за однією адресою, в суді підтвердила, що на момент смерті [PERSON] не проживала за адресою реєстрації і що саме [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , яка була її матір"ю, забравши проживати в будинок [ADDRESS] . [PERSON] займалась похованням і після смерті прийняла правоустановчі документи на її майно. Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення заявника і заінтересованої особи, допитавши свідків, судом встановлено наступне. За повідомленням Городнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області (а.с.42) та за інформацією Державного архіву Чернігівської області № 111-1735 від 27.07.2021 (а.с.8) книги реєстрації актових записів про народження за 1936 рік по селу Тупичів Городнянського (тепер Чернігівського) району Чернігівської області не зберіглися. Заявник народилась [INFO] у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, а після укладення шлюбу з [PERSON] 22.11.1958 року змінила дошлюбне прізвище „ [PERSON] " на „ [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.19). Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 98 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 березня 1999 року зроблено запис за № 12 виконкомом Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки Тупичівської сільської ради № 02-29/160 від 06.07.2021 (а.с.10) на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з онуком - [PERSON] , який виписаний 27.04.2007 у зв"язку із смертю, його дружиною - [PERSON] та правнуком - [PERSON] . [PERSON] однозначно підтвердила, що на час смерті [PERSON] , адреса її реєстрації не була тотожною адресі проживання і що остання проживала у своєї доньки - [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] (сусідка) у своїх показаннях розповіла, що серед односельців [PERSON] та [PERSON] вважались рідною дочкою і матір"ю і що за рік до смерті її матері - [PERSON] забрала матір в будинок [ADDRESS] , де доглядала її. У подальшому прийняла належні матері правоустановчі документи. Свідок [PERSON] ( подруга сім"ї) у своїх показаннях розповіла, що [PERSON] походить від своєї матері - [PERSON] , з якою підтримували стійкі родинні зв"язки. За рік до смерті її матері [PERSON] забрала матір в будинок [ADDRESS] , де доглядала її. У подальшому прийняла належні матері правоустановчі документи. Спадкова справа після смерті [PERSON] нотаріальними органами не заводилась, що підтверджується інформацією Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с. 31) та інформаційною довідкою із спадкового реєстру (а.с.30). Відповідно до п.1постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року class=rvts24 href="http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1826/ed_2004_01_01/pravo1/KD0008.html?pravo=1#1826" title="Цивільний кодекс Української РСР">8470;7 «Про судову практику у справах про спадкування`відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року„Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п.3.3 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов"язаних з вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право власності на частку у спільному майні від 29.01.2009 року, вказувалось, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин і факт прийняття спадщини, про які зазначає заявник, доводиться показаннями свідків, довідковою інформацією з місця проживання спадкодавця і спадкоємця, а також прийнятими та представленими правовстановлюючими документами на спадкове майно, що законно перебувають у розпорядженні спадкоємця, не спростовуються іншими доказами, та є достатніми для підтвердження юридичного факту, про який клопоче заявник, а тому вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved