Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що не перебуваючи у шлюбних відносинах, 06 квітня 2017 року у м. Саки АР Крим вона народила дитину чоловічої статі [PERSON] На підтвердження народження дитини заявнику видане свідоцтво про народження дитини. Однак, таке свідоцтво видано закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Отримати свідоцтво про народження дитини встановленого українського зразка заявнику отримати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, документи які там видаються є недійсними та не мають ніякої юридичної сили. З огляду на викладені обставини, заявник змушена звернутися із заявою про встановлення факту народження своєї дитини. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту народження дитини підтримала у повному обсязі. Представник Броварського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України та у зареєстрованому шлюбі не перебуває, про що свідчить копія її паспорта (а.с. 5). У матеріалах справи міститься довідка про народження дитини № 284, зі змісту якого видно, що в архіві Сакського районного відділу записів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим міститься запис № 287 від 26 квітня 2017 року про народження 06 квітня 2017 року [PERSON]. Місцем народження зазначено: м. Саки, Республіка Крим, Російська Федерація. Відомості про батька відсутні, матірю вказана [PERSON] (а.с. 7). Такі відомості також зазначені у свідоцтві про народження серії І-АЯ № 729522, виданого 26 квітня 2017 року Сакським районним відділом записів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 8). Із вищевказаної копії довідки про народження за № 284 вбачається, що вона видана у формі, яка затверджена постановою правління Російської Федерації від 31 жовтня 1998 року № 1274. Видане заявнику свідоцтво про народження відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~є недійсним і не створює правових наслідків. З метою державної реєстрації дитини, заявник звернулася із вищевказаним свідоцтвом та довідкою про народження до Броварського міськрайонного відділу реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, однак заявнику відмовлено у такій реєстрації, оскільки останньою подано документи, які видані на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. Крім того, задоволенню підлягає також вимога про запис батька дитини у порядку ст. 135 СК України, оскільки у ч. 1 вказаної статті передбачено, що \~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: approved