Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомості №Н1-154, зареєстрований на Харківській товарній біржі 30.07.1998 року та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Балаклія, Харківської області, провулок Східний (на російській мові «Восточный») №26. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.07.1998 року між нею та відповідачами був укладений Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в м. Балаклія, Харківської області, провулок Східний, №26. Договір був зареєстрований Харківською товарною біржею, яка на той час розташовувалась в м. Харків, вул. Полтавський шлях, 22. Після підписання Договору він був фактично виконаний, так як вона отримала у власність та повне розпорядження будинок, а відповідачі грошові кошти в розмірі 7000 гривень. 07.08.1998 року Балаклійським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок. В теперішній час вона вирішила подарувати вказаний вище житловий будинок своєму синові, однак в нотаріальному посвідченні договору дарування їй було відмовлено у звязку з тим, що вказаний вище Договір не був посвідчений нотаріально. Посвідчити зараз нотаріально даний Договір вона не має можливості, оскільки на теперішній час у продавців (відповідачів) відсутні правовстановлюючі документи на будинок, так як вони залишились в розпорядженні товарної біржі. Вищезазначене є підставою звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в поному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились. В наданій суду заяві позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 30.07.1998 року [PERSON] з одного боку, та відповідачами [PERSON] (на той час прізвище «Петренко») [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах на той час її неповнолітнього сина [PERSON] з другого боку, був укладений Договір купівлі - продажу нерухомості, №Н1-154, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в м. Балаклія, Харківської області, провулок Східний (на російській мові «Восточный»), №26. Договір був зареєстрований Харківською товарною біржею. (а.с.5). 07.08.1998 року Балаклійським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок в реєстрову книгу №50 стр. 98 за реєстровим №3920/б3301, про що свідчить відповідна відмітка на бланку Договору (а.с.5 зв.). Про фактичне виконання Договору купівлі-продажу свідчать і записи в Домовій книзі будинковолодіння, а саме про зняття з реєстрації продавця [PERSON] з 08.09.1998 року, і про реєстрацію в будинку [PERSON] з 11.09.1998 року (а.с.6,7). Відповідно до п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004\~року, Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі\~статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог частини 2\~статті 227 ЦК УРСР\~(1963 року) 07.08.1998 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Балаклійському бюро технічної інвентаризації. За змістом статей\~128,\~153 ЦК УРСР\~(1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 224 ЦК УРСР\~(1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР\~передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі\~статтею 15 Закону України "Про товарну біржу"\~не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. \~\~\~\~Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК\~за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями\~105,\~114 ЦК). \~\~\~\~Реєстрація Балаклійським бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською товарною біржею, а не нотаріусом, станом на серпень 1998 року не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року за № 1952-ІV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) майна. Оскільки покупець, тобто позивач, повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатила за придбане майно 7000 гривень, договір відповідно до частини 2\~статті 227 ЦК УРСР\~зареєстрований в БТІ у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, сторонами досягнуто згоди зі всіх його істотних умов, позивач на підставі статей\~128,\~153 ЦК УРСР\~і статті 49\~Закону України "Про власність", який діяв на той час, набула право власності на спірний будинок і правомірно володіє ним. З огляду на зазначені обставини суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, оскільки відповідачі відмовляються врегулювати дане питання в добровільному порядку, ухиляються від нотаріального оформлення договору. Щодо позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок, то суд зазначає наступне. Відповідно до технічного паспорта домоволодіння, складеного 04.09.2017 року Балаклійським БТІ, воно складається з житлового будинку з підвалом (літ. А-1), 1989 року побудови; паркану №1, 1989 року побудови; воріт №2, 1989 року побудови; убиральні №3, 1989 року побудови; і вигрібної ями №4, 1998 року побудови. Як вбачається з довідки Балаклійського БТІ від 14.09.2017 року вих.№546, станом на 04.09.2017 року житловий будинок з підвалом (літ. А-1) має загальну площу 133,3 м2, житлову площу 51,3 м2. Житлова площа зменшилась на 17,3 м2 у звязку з уточненням при поточній інвентаризації, що не є самочинним переплануванням. Актом обстеження від 15.08.2017 року, складеним депутатом Балаклійської міської ради [PERSON] за участі свідків [PERSON] і [PERSON], підтверджено, що [PERSON] з 1998 року дійсно проживає в придбаному спірному домоволодінні по провулку Східний №26 в м. Балаклія, користується земельною ділянкою, підтримує будинок та господарські будівлі в належному стані до теперішнього часу. Згідно Висновку зі Звіту про незалежну експертну оцінку ринкової вартості нерухомого майна, виконаного ТОВ «Український міжрегіональний центр оцінки, експертиз та консалтингу» від 15.09.2017 року, вартість спірного домоволодіння складає 119500,00 гривень. В теперішній час право власності позивача [PERSON] на житловий будинок не визнається іншими особами, через що остання не має змоги реалізувати свої права володіння та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки суд вважає позивача власником спірного житлового будинку, тому її право власності, яке не визнається, підлягає захисту, в зв'язку з чим позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved