Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на протязі з 2010 по 2011 рік зустрічався з відповідачкою [PERSON] та мав з нею статеві відносини. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON]. Після цього, уникаючи розголосу по селу, відповідачка впросила рідну сестру позивача, яка є дружиною рідного брата відповідачки, щоб позивач зареєстрував себе батьком дитини, запевнивши при цьому останнього, що дитина походить від нього, не наполягаючи при цьому на шлюбі між сторонами, а також пообіцяла ніколи не ставити питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Через деякий час позивачеві стала відома та обставина, що протягом 2011 року відповідачка проживала з інших чоловіком від якого і завагітніла. 05.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], однак до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з заявою про залишення позову без розгляду, оскільки він ([PERSON].) повідомив [PERSON] про те, що йому відома та обставина, що дитина не його. З огляду на наведені обставини, позивач просить суд ухвалити рішення яким виключити відомості про нього з актового запису за № 12 Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 20 березня 2012 року про народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав із наведених у позовній заяві підстав. При цьому, не заперечив той факт, що реєстрація народження дитини проведена Липівською сільською радою саме за його заявою, так як у сільську раду він ходив особисто разом зі своєю сестрою, а відповідачка в цей час залишилася з дитиною вдома. З часу народження дитини і до цієї пори з відповідачкою спільно не проживають, не ведуть будь-яке господарство, родинних стосунків із дочкою він не підтримує, не цікавиться її життям, не піклується про її здоров'я, не забезпечує дитину матеріально. Так як відповідачка визнає позовні вимоги не наполягає на проведенні судово-генетичної експертизи. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує в його задоволенні, підстав для проведення у справі судово-генетичної експертизи не вбачає. Разом з тим, суду пояснила, що можливо позивач і не знав на момент народження дитини, що він не є її батьком, але ця обставина була добре відома матері та рідній сестрі позивача. Реєстрація народження дитини у Липівській сільській раді була проведена особисто позивачем, куда він ходив разом із своєю сестрою, яка є жінкою рідного брата відповідачки. З часу народження дитини і до цієї пори позивач долею дитини не цікавиться, не надає їй будь-якої матеріальної допомоги, тому, відповідачка, маючи намір укласти шлюб з іншим чоловіком, який не є батьком дитини, однак має намір її усиновити, не заперечує в задоволенні позову. Начальник відділу ДРАЦС РС Томашпільського РУЮ Сташко Л.І. надіслала до суду заяву в якій просить справу розглянути по суті у відсутності представника відділу, при вирішенні спору по суті відділ покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на протязі 2010 по 2011 рік сторони зустрічалися між собою та мали при цьому статеві відносини. Згідно з актовим записом від 20 березня 2012 року № 12 Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області відповідачка [INFO] народила дочку [PERSON], реєстрація народження якої здійснена виконкомом вищевказаної сільської ради. Батьком дитини записано [PERSON] відповідно до п. 15 розділу І глави Ш Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, за його ([PERSON].) заявою. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред?явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України - шляхом пред"явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з позовної заяви, обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував на те, що після народження відповідачкою дитини, вона (відповідачка), уникаючи розголосу по селу, впросила рідну сестру позивача, яка є дружиною рідного брата відповідачки, щоб позивач зареєстрував себе батьком дитини, запевнивши при цьому останнього, що не наполягатиме на шлюбі між сторонами, а також пообіцяла ніколи не ставити питання про стягнення з позивача у даному провадженні, аліментів на утримання дитини. Тобто, суд дійшов висновку про те, що на момент ресєтрації народження дитини позивачеві було відома та обставина, що він не є батьком дитини. Такого висновку суд дійшов також й з показань сторін в судовому засіданні, згідно яких з часу народження дитини і до розгляду справи судом позивач з відповідачкою спільно не проживають, не ведуть будь-яке господарство, родинних стосунків із дитиною позивач не підтримує, не цікавиться її життям, не піклується про її здоров'я, не забезпечує дитину матеріально, що свідчить про відсутність у позивача будь-якого інтересу щодо долі дитини. Суд уважає доведеним, що єдиною підставою звернення позивача до суду з позовом про оспорювання батьківства стало звернення до суду з позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, а підставою визнання позову відповідачкою - її намір укласти шлюб з іншим чоловіком, який не є батьком дитини, однак має намір усиновити останню. Зважаючи на встановлені особи, а також норму права, відповідно до якої особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким не має права оспорювати батьківство, а відтак у позові повинно бути відмовлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного, керуюючись ст. 126, 135,136 СК України, ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed