Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та утриманню дитини. У судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримала і просила також ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до судового засідання не з"явився, про час і місце слухання справи сповіщався неодноразово судом за місцем реєстрації. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Прокурор позов [PERSON] вважає підлягаючим задоволенню. Представники 3-х осіб - Київської райадміністрації м.Одеси і Служби у справах дітей Одеської міської ради до суду не з"явились, про час і місце слухання справи сповіщені, Київська рай адміністрація надала заяву про вирішення спору за відсутності представника рай адміністрації. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] у період 2002-2003 року проживали разом, однією сім"єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON], [PERSON] визнав себе батьком дитини і до актового запису про народження №74, вчиненим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського рай управління юстиції м.Одеси 22 січня 2004 року, про [PERSON] внесені відомості як про батька дитини. Позивачка стверджує, що відповідач - батьки дитини- долею сина не цікавиться, станом здоров"я- не опікується, з дитиною не спілкується, участі у вихованні і в утриманні дитини не приймає, що син не пам"ятає батька і не має ніяких почуттів до нього. На підтвердження позову позивачева сторона посилається на такі докази: довідку з місця проживання, свідоцтво про народження [PERSON], висновок Київської райадміністрації від 4 березня 2015 року „Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON],2003 року народження". При викладених обставинах суд вважає позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] обгрунтованим і підлягаючим задоволенню, тому як надані суду докази безперечно підтверджують, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно дитини: батько не цікавиться долею дитини, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не приймає участі в підготовці дитини до самостійного життя, нехтує своїми обов"язками щодо утримання дитини. Право позивачки звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбачено ст.165 СК України, а підстави позбавлення батьківських прав вказані у ст.164 СК України, наявність яких у даному випадку суд встановив. Ч.2 ст.166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку суд не отримав належних письмових доказів щодо розміру доходів відповідача, тому суд стягує з батька на утримання неповнолітнього сина аліменти у частці від його доходу - 1\\4 частку з дня звернення позивачки до суду.

Outcome: approved