Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що на виконанні у Пулинському районному відділі ДВС Житомирської області перебуває виконавчий лист №292/24/14-ц, виданий 12.03.2014 року Червоноармійським районним судом Житомирської області, про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON]., [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] року. Відповідач офіційно ніде не працює, але регулярно сплачує їй аліменти у розмірі, визначеному судом. Зараз цих коштів їй не вистачає для забезпечення доньці утримання хоча б на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір стягуваних за рішенням суду з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка у судове засідання відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, погоджується з позовними вимогами позивачки про стягнення з нього аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено та вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2012 року, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано, доньку [PERSON] для подальшого проживання залишено біля позивачки (а.с.5). У зв"язку з розірванням шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на дошлюбне "[PERSON]". Рішенням цього ж суду від 24.02.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дитину [PERSON]., [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] року (а.с.6-7). 12.03.2014 року Червоноармійським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист №292/24/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON]., [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] року (а.с.11). Постановою державного виконавця ДВС Червоноармійського районного управління юстиції від 21.03.2014 року відкрито виконавче провадження №42639230 з виконання виконавчого листа №292/24/14-ц, виданого 12.03.2014 року Червоноармійським районним судом Житомирської області (а.с.10). Згідно довідок виконкому Соколівської сільської ради Пулинського району Житомирської області №299 та №300 від 14.03.2018 року до складу сім"ї позивачки входить дочка [PERSON]., [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні (а.с.8, 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує майновий стан сторін, стан здоров'я як дитини, так і відповідача. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Законом України від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесені зміни до ст.182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задоволити з урахуванням вимог даного закону. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз"яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Outcome: approved