Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Представник позивача 16.06.2021 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що спадкоємцями після її смерті були [PERSON] (син спадкодавиці) ( за заповітом) та вона (позивач, за правом представлення). Про складений заповіт вона знала. На початку червня 2021 вона випадково дізналася, що дядько, [PERSON] , спадщини за заповітом не прийняв, а 18.02.2019 подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , онуки померлої. Про цю заяву позивач не знала. 02.06.2021 позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, де їй відмовили у заведенні спадкової справи через пропуск строку для прийняття спадщини та порадили звернутися до суду. Тому, позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 22.06.2021 було відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання на 22.07.2021. Позивач у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. У позові просили суд про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, про день та час судового засідання повідомлені вчасно, належним чином. Надіслав до суду заяву про визнання позову, де підтвердив викладені у позові факти. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Треті особи у судове засідання не з"явилися, про день та час судового засідання повідомлені вчасно, належним чином. Надіслали до суду листи, що з позовом ознайомлені, самостійних вимог не заявляють, просять справу розглянути без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні дані. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2018 [PERSON] померла [INFO] . За життя вона заповіла все своє майно своєму сину, [PERSON] . Заповіт посвідчено 09.07.2013 року секретарем Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області і зареєстровано у реєстрі під № 8. 18.02.2019 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заяву про відмову від прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом. При цьому за законом відмовився на користь позивачки, [PERSON] , яка є онукою його померлої матері. Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину) № 64996898 від 02.06.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] дійсно є онукою [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 14.10.1979, свідоцтвом про її одруження ( в частині зміни прізвища) серії І-БК від 11.02.2004, свідоцтвом про народження її батька, [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.11.2003, який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.09.1991. Постановою нотаріуса №70/01-16 від 02.06.2021 [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи через пропуск строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смертібабусі, якапомерла28.10.2018. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування "роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові у справі № 130/2517/18 від 21.09.2020 ВС зазначив, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач стверджує, і це ніким і нічим не спростовано, що вона не була обізнана з наявністюзаяви свого рідного дядька, [PERSON] , про відмову від спадщини за заповітом та за законом на її користь та, відповідно, наявності у неї спадкових прав. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь відповідача, необізнаність позивачки з наявністю офіційної відмови відповідача від прийняття спадщини на її користь, і самого спадкового майна, що є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved