Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«СКАТ» про\~відшкодування майнової\~та моральної\~шкоди завданої\~внаслідок залиття\~квартири.\~Позов вмотивовано\~тим,\~що вона\~є власником\~квартири [ADDRESS] .\~Будинок,\~у якому\~розташована квартира,\~знаходиться на\~обслуговуванні ТОВ\~"СКАТ",\~з яким\~позивачем укладено\~договір \~власника квартири\~багатоквартирногобудинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого ТОВ «СКАТ» забезпечує виконання робіт по обслуговуванню, ремонту жилого будинку згідно діючих «Правилам експлуатації багатоквартирних та прибудинкових територій», а позивач в свою чергу зобов`язана своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Відповідач протягом багатьох років свої обов`язки з надання вищевказаних послуг виконує неналежним чином, а саме: дах вказаного будинку протікає та потребує капітального ремонту. Позивач вказала, що вона з 2003 року разом з іншими мешканцями будинку неодноразово зверталися до відповідача із скаргами про затоплення квартири та просили відремонтувати дах, однак відповідач не реагував на їх звернення. Після чергового затоплення квартири позивач вимушена була від ремонтувати частину даху над своєю квартирою за власний рахунок, а також зробила ремонту квартирі. Згідно кошторису, акту виконаних робіт, наряду замовлення на ремонті роботи даху, вартість робіт з гідроізоляції даху склала 18575 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири внаслідок залиття квартири позивача становить 12376,05 грн. Крім матеріальної\~шкоди,\~неправомірними діями\~відповідача завдано\~їй моральну\~шкоду,\~що полягає в переживаннях та стражданнях останньої з приводу того, що особа яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії протягом кількох років добровільно не відшкодовує заподіяні матеріальні збитки та не проводить ремонтно-відновлювальні роботи, тому позивач оцінює моральну шкоду в 25000 грн. Також просить стягнути судові витрати. Відповідачем надано відзив, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , виходячи з того, що доказів неодноразового звернення мешканців будинку до ТОВ "СКАТ" з проханням здійснити ремонт не надано, таким чином у позивача відсутні підстави на те, що відмова була необґрунтованою. Відповідач зазначає, що позивач самостійно прийняла рішення про проведення ремонтних робіт без виклику представника відповідача та без виклику правоохоронних органів, що не дає можливості встановити причини залиття та чи не завдано відповідної шкоди даху неправомірними діями інших осіб. За заявою позивача для ремонту було залучено ТОВ "ЕКСТЕ", яке на протязі двох тижнів провело ремонт, проте належних доказів проведення робіт "ЕКСТЕ" не надано, відсутні докази розрахунків, наявність штампу "сплачено" на замовленні не відповідає вимогам чинного законодавства, Положенню про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, відсутній гарантійний строк на проведені роботи, що взагалі ставить під сумнів проведення відповідних робіт та проведення розрахунку за них, а також відсутній розрахунок суми позовних вимог та підстави розрахунку. Крім того, рішенням Київського районного суду було стягнуто з позивача 15571,55 грн. заборгованості за комунальні послуги, тобто позивач свої зобов`язання по сплаті комунальних послуг не виконує. Не зважаючи на те, що загальна заборгованість по будинку складає більше 100000 грн., що є перепоною у виконанні ТОВ "СКАТ" своїх обов`язків, відповідач весь час намагається оперативно вирішувати поточні задачі, що стосується даху, його було відремонтовано, що підтверджується договором. Що стосується моральної шкоди, відповідач вважає, що її не було документально підтверджено. Ухвалою судді від 04вересня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 08липня2003 року. Будинок, у якому знаходиться вищевказана квартира перебуває на обслуговуванні ТОВ "СКАТ", що зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 09 листопада 2004 року між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п.1 зазначеного договору, предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Як вбачається з п.п.1 п.15 Договору виконавець несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та/або приміщення споживача, шкоди його життю чи здоров`ю\~шляхом відшкодування збитків. Судом встановлено, що восени 2016 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , що знаходиться на десятому поверсі через покрівлю будинку. Відповідно до п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Актом про наслідки залиття житлового приміщення, квартири [ADDRESS] від 03 листопада 2016 року підтверджено факт залиття квартири шляхом протікання даху будинку,а саме: в квартирі №29 постраждали стіни в двох кімнатах (кімната 12 кв.м. 1,5 кв. м. стіни з зіпсованими шпалерами, кімната 22 кв.м. стіни з зіпсованими шпалерами), на кухні 12 кв.м. зіпсовані стелі, розкисла та впала частина, за участю комісії у складі жителів квартир будинку та представника ТОВ "ЕКСТЕ", при цьому, що представники ТОВ "СКАТ" на виклик не з`явилися. Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо проведення ремонту покрівлі. 27 липня 2017 року позивач звернулася письмово із заявою до відповідача про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири та ремонтом даху. Відповідачем на дану заяву відповіді не було надано. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №16/20 від 12жовтня 2020 року встановлено наступне. Технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири [ADDRESS] , вказує на їх залиття внаслідок протікання покрівлі даху. Вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , складає 30942 грн. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, який діяв на час виникнення оспорюваних правовідносин, залежно від функціонального призначення до житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Стаття 19 зазначеного закону, регламентує, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 7 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV передбачено, що виконавець зобов`язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; У відповідності до положень вищевказаного Закону балансоутримувач будинку зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з положеннями\~ст.20 вказаного Закону, позивач, як споживач комунальних послуг та як власник житла, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76\~та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна про водитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов`язань є підставою цивільно-правової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов`язань. Згідно з пунктами 4.4.1, 4.4.2 Правил під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженерно-технічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю. Згідно п.4.4.8 Правил м`які покрівлі, що не мають захисних покривних шарів, один раз у 3 6 років покривають захисним шаром (фарбою або мастикою з втопленими у неї дрібним гравієм чи грубозернистим піском тощо). Згідно Додатку 2 до пункту 2.1.5 Правил періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків: покрівлі 3-6 місяців. Згідно Додатку 3 до пункту 2.1.5 Правил встановлені граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків: протікання покрівлі (руберойд, толь) - 5 днів. Згідно п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 в редакції ПКМУ від 24 січня 2006 р. N 45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, - шляхом відшкодування збитків. Із норми \~статті 526 ЦК України\~випливає, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Аналіз положень ст.1166\~ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. За змістом ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Згідно частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, виходячи із наведеного, суд вважає, що саме відповідач як балансоутримувач багатоквартирного будинку та відповідно до умов договору повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку. З огляду на викладене, вбачається, що відбувалось неодноразове залиття квартири атмосферними водами з причини протікання покрівлі даху багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Верховний Суд в постановівід 21.02.2018 року у справі №381/1957/15 висловив правову позицію, що аналогічні спірним правовідносини є деліктними. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №666/213/16-ц відповідальність за завдану позивачам майнову шкоду внаслідок залиття їх квартир з причини неналежного стану даху будинку несе балансоутримувач житлового будинку та виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Із врахуванням наведеного та з огляду на визначені цивільним процесуальним законодавством принципи змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Суд вважає, що відповідачем не доведено, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок залиття квартири, заподіяна не з його вини. Оскільки відповідач є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, то саме він зобов`язаний утримувати в належному технічному стані вказаний житловий будинок і проводити його поточний ремонт, в тому числі поточний ремонт покриття житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт завдання шкоди позивачу в результаті залиття її квартири через незадовільний стан покрівлі будинку, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та бездіяльність, яка пов`язана із не проведенням своєчасних поточних ремонтів покрівлі будинку, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду у даному випадку несе відповідач, а отже позов в частині стягення матеральнолї шкоди підлягає повному задоволенню. З приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Так, позивач оцінює моральну шкоду, спричинену їй залиттям квартири у розмірі 25000 грн., мотивуючи тим, що неправомірні дії відповідача призвели до переживань та страждань останньої з приводу того, що особа яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії протягом кількох років добровільно не відшкодовує заподіяні матеріальні збитки та не проводить ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити квартиру, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі. Залиття квартири створило для неї та членів її сім`ї дискомфорт та нервове напруження, оскільки вони постійно відчували в квартирі сирість, вологу та запах плісені. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо. Згідно п.3 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, на підставі викладеного, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги\~в\~частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки суд вважає доведеним наявність такої шкоди, яка характеризувалася її тривалістю, отже суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial