Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 06 червня 2006 року розірвано. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вдруге одружилась і змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дочки. На даний час у неї змінилося матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати дитину, яка росте, потребує покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя дитини. Відповідач офіційно не працює, проте має регулярний хоч і мінливий дохід, стан його здоров"я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у значно більшому розмірі, ніж встановлено раніше рішенням суду. Також додатково вказала, що відповідач має заборгованість по несплачених аліментах за попередніми рішеннями Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, а тому вважає, що з нього слід стягнути і пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань, яка у відповідності до вказаного нею розрахунку становить 291479,09 грн. Просить суд збільшити розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття та стягнути з нього на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 291479,09 грн.. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав, відзив на позовну заяву не надходив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Взявши до уваги заяву позивачки, дослідивши подані докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дочка : [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06 червня 2006 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка 11 березня 2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 9, у зв"язку з чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9). Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу Українивстановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно дост. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час. Разом з тим, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що передбачено ст. 196 СК України. Із розрахунку заборгованості по аліментах, складеного Коломийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби 16 січня 2019 року за № 12.16-14/39/10 вбачається, що в травні 2014 року відповідач припинив сплату аліментів, в зв"язку з чим станом на 31 грудня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 39801,00 грн.. Згідно поданого позивачкою розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з травня 2014 року по грудень 2018 року пеня становить 291479,09 грн. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, який хоч офіційно не працевлаштований проте має постійний дохід, відомостей про наявність в останнього інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає, а неповнолітня дочка, [PERSON] , потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає, що за даних обставин доцільно збільшити аліменти в розмірі, що просить позивачка та стягнути з відповідача пеню за прострочення їх сплати за попереднім рішення суду. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196 СК України,

Outcome: approved