Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 10 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.05.2015 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився з тим, що підписана заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Це підтверджується його підписом у раніше згаданій заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Свідченням приєднання відповідача до угоди, дії договору являється, зокрема, й факт користування картковим рахунком та використання ним кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: банк надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, який зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, однак в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Станом на 23 листопада 2020 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 14 травня 2015 року становила 15478,50 грн. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач її не погашає, на даний час продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить задовольнити позов: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредита у сумі 15478,50 грн та судові витрати. В поданій заяві представник позивача просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 14 травня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим цього ж числа підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16). Відповідач погодився з тим, що вказана заява становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтвердив своїм підписом у вказаній анкеті-заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до умов кредитного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видана кредитна картка "Універсальна. Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку, внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором б/н від 14 травня 2015 року станом на 23 листопада 2020 року у [PERSON] виникла заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" за простроченим тілом кредиту у сумі 15478,50 грн. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved