Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує,що відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року він являється власником житлового будинку за [ADDRESS]. В зазначеначеному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які не проживають в будинку понад один рік , в зв"язку з чим позивач і просить суд визнати відповідачів такими ,що втратили право користування житловим приміщенням в будинку за [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги, відповідачі в судове засідання не з"явилися,направлені в її адресу судові повістки повернулася з відміткою " адресат за зазначеною адресою не проживає" ,що є належним повідомленням про час слухання справи відповідно до положень ст. 74 ч.5 ЦК України і що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в їх відсутність,проти чого не заперечували в судовому засіданні позивач і його представник. В судовому засіданні представник третьої особи не заперечує проти вимог позивача. Заслухавши пояснення позивача та його представника , представника третьої особи, покази свідків,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2014 року ( а.с. 5 ) визнано мирову угоду між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку. Згідно мирової угоди за позивачем [PERSON] визнано право власності на житловий будинок за [ADDRESS] Даний об"єкт нерухомого майна пройшов державну реєстрацію 12 березня 2014 року ,що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.6). В житловому будинку за [ADDRESS].зареєстровані разом з позивачем [PERSON] відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] , що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.8-9) . В судовому засіданні представник позивача ствержував ,що відповідачі [PERSON] ,яка була співжителькою відповідача [PERSON] ,та її неповнолітній син відповідач [PERSON] не проживають в житловому будинку за [ADDRESS] на протязі п"яти років а сам [PERSON] не проживає в цьому будинку з часу прийняття ухвали суд про затверження мирової угоди 18 лютого 2014 року . Дані тверження представника позивача не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] і актом комісії Дідовецької сільської ради,Прилуцького району від 04 березня 2015 року за № 107 ( а.с. 7 ). Відповідно до положень ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України ,визнання особи такою ,що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України ,громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання. Відповідно до положень ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача та членів його сім"ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках в межах строків,установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої ст. 71 цього кодексу . Відповідно до положень ч.2 ст. 167 ЖК України наймач,який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті,втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) ,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним,ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення,яке вони мають право займати,визначається його власником. Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, коли відповідачі [PERSON], та її неповнолітній син [PERSON] без поважних причин п"ять років не проживають в будинку за [ADDRESS] а відповідач [PERSON] з 18 лютого 2014 року не проживає в зазначеному будинку та виїхали на постійне місце проживання до іншого житла ,позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном а суд вважає необхідним визнати відповідачів такими ,що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням . На підставі наведеного,ст.ст. 71,72,150,163 ЖК України,ст. ст. 316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215 ,224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved