Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [INFO] в с. Широколанівська Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого було зареєстровано Виконавчим комітетом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 25. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 8,20 га з кадастровим номером [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,18 га з кадастровим номером [NUMBER], які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які було посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 02 червня 2003 року та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування отримали спадкоємці, визначені статтями 1261 - 1265 ЦК України. У зв'язку з тим, що спадкоємці першої черги відсутні, вона, як сестра померлого, отримала право на спадкування у другу чергу. Оскільки вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала та вона вважається такою, що прийняла спадщину. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на ст. 49 Закону України " Про нотаріат ", а саме: з підстав відсутності необхідних документів - оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить визнати за нею: право власності на земельну ділянку площею 8,2003 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], розташовану в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], розташовану в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті [PERSON], померлого [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим 02 червня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, але за участю її представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала та просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 8,2003 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], розташовану в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], розташовану в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті [PERSON], померлого [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим 02 червня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66. При цьому, представник позивача суду пояснила, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 8,20 га з кадастровим номером [NUMBER] та на земельну ділянку площею 0,18 га з кадастровим номером [NUMBER], які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області на законних підстав, але з невідомих причин оригінал був втрачений. Представник відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника. Суд за згодою представника позивача відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер брат позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 27 липня 2015 року Виконавчим комітетом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області - (а.с. - 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 8,20 га з кадастровим номером [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,18 га з кадастровим номером [NUMBER], які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які було посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 02 червня 2003 року та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування отримали спадкоємці, визначені статтями 1261 - 1265 ЦК України. У зв'язку з тим, що спадкоємці першої черги відсутні, позивачка, як сестра померлого отримала право на спадкування у другу чергу. Оскільки вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала та вона вважається такою, що прийняла спадщину. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивачка [PERSON] звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані нею документи, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 серпня 2017 року, посилаючись на ст. 49 Закону України " Про нотаріат ", а саме з підстав відсутності необхідних документів - оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. 10 квітня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області було винесено розпорядження № 229 "Про затвердження Проекту організації земельних ділянок (паїв), передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам - власникам сертифікатів в межах території Широколанівської сільської ради, складення державних актів на право приватної власності на землю", яким [PERSON] було передано у власність дві земельні ділянки загальною площею 8,38 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 14,15). Відповідно до даних довідки № 02-17/513 від 25.09.2017 року, виданої державним кадастровим реєстратором Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, повідомлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 02.06.2003 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 66 та виданий Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, було сформовано витяг з Державного земельного кадастру за допомогою програмного забезпечення, в результаті чого уточнено кадастровий номер земельної ділянки з [NUMBER] на [NUMBER], про що вказано у витязі за № НВ-4803891472017 від 25.09.20017 року (а.с. 21). Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняв спадщину в установлений ст.1270 ЦК України строк, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Згідно зі ст. 1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, і що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 -VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей - інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААА № 272306, виданої обласним центром медико - соціальної експертизи Миколаївської області, [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи (а.с. 27). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок . На підставі викладеного,

Outcome: approved