Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з останньої заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 22 лютого 2008 року № 002-19500-220208 в розмірі 4542.55 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові. Просить позов задоволити, стягнувши із [PERSON] заборгованість за вказаним договором в розмірі 4542.55 грн., з яких 4542.55 грн. - неповернутий кредит, а також судові витрати. Крім того, вказала, що відповідач використала кредитні кошти у розмірі 1932.07 грн. для покупок у торгово-сервісній мережі, що підтверджується випискою із рахунку клієнта банку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, заперечивши факт використання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 1932.07 грн. шляхом здійснення останньою покупок у торгово-сервісній мережі та неподанням позивачем доказів того, що саме відповідачем здійснювались відповідні покупки у торгово-сервісній мережі із використанням належної їй платіжної картки. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 22 лютого 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 002-19500-220208 (надалі кредитний договір), відповідно до п.1.2, 1.3, 2.3 яких зазначений банк відкрив відповідачу (держателю) картковий рахунок [NUMBER] у гривні, надав в користування картку платіжної системи, ПІН-код до картки та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. і на день укладення вказаного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом за ставками, які зазначені в тарифах на обслуговування платіжних карток Visa Classic, тарифний пакет «Visa Лояльний 4». Пунктами 3.6 вказаного договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються на підставі тарифів на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет «Visa Лояльний 4», що є додатком до договору, згідно з яким [PERSON] зобов"язалась щомісячно здійснювати обов"язковий мінімальний платіж в розмірі 7 % від суми використаних коштів на день розрахунку, який складається із обов»язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.1.1), плати за обслуговування (тариф 1.2 та 1.3), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.1.3), плати за прострочення заборгованості (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні з"ясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 4542.55 грн. На день звернення позивача до суду заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 4542.55 грн., з яких 4542.55грн. - неповернутий кредит, що підтверджується розрахунком, долученим до позову. Добровільно повернути суму боргу за кредитним договором відповідач не бажає. Також судом встановлено, що згідно із випискою по особовому рахунку приватного клієнта ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] за період з 14.12.2006 року по 09.12.2014 року, сформованого 9 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк», 13 березня 2009 року, 17 березня 2009 року, 23 березня 2009 року, 26 червня 2009 року держателем картки, котрому відкрито картковий рахунок [NUMBER], здійснено покупки в торгово-сервісній мережі на загальну суму 1932.07 грн. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач не використовувала кредитних коштів на загальну суму 1932.07 грн., оскільки вони спростовуються випискою по особовому рахунку приватного клієнта ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] за період з 14.12.2006 року по 09.12.2014 року та розрахунком суми заборгованості, які долучено до матеріалів справи. Доказів про те, що [PERSON], як держатель платіжної картки, не здійснювала покупок у торгово-сервісній мережі із використанням цієї платіжної картки, а також втрати нею вказаної картки представником відповідача суду не подано. Відповідно ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд вважає, що [PERSON] порушено права публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог позивача, зокрема стягнення із [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 4542.55 грн. заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved