overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

20.11.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.09.2016 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №СР2-17520, згідно якого останній отримав кредит в сумі 24640 грн. 00 коп., кошти було надано в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON]. Станом на 14.09.2018 рік [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 37161 грн. 12 коп.. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 37161 грн. 12 коп. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 22.09.2016 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №СР2-17520, строком дії до 21.09.2021 року, згідно якого останній отримав кредит в сумі 24640 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.4, 2.6, 6.1, договору, позичальник зобов"язується сплачувати кредитору 3% річних за користування кредитом. Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами в сумі 1182 грн. 00 коп.. За несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договорі процентної ставки передбаченому п.2.4 договору, але не менше 2 грн. 00 коп., за кожний день прострочення. Згідно п. 5.1 договору, позичальник зобов"язаний повернути кредитору кредит у повному обсязі в порядку і терміну передбаченого договором та/або додатками до нього. Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 14.09.2018 року становить 37161 грн. 12 коп, з яких 21953 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, 855 грн. 37 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10700 грн. 08 коп - заборгованість за комісіями, 3652 грн. 24 коп - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] посилаючись на те, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, а їй одній матеріально важко забезпечувати сина. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2015 року, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з"явилась, представник позивачки надіслала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно увідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON],[INFO], який проживає з матір"ю-позивачкою по справі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст..182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище дитини, стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини,що мають істотне значення . Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вимоги ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний, грунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення у розмірі в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач надає кошти в мінімальному розмірі, якого недостатньо для утримання дитини. Просить стягувати аліменти в твердій сумі в розмірі 1000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуз дня подачі до суду, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як їй одній матеріально важко утримувати дитину. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач з січня по травень 2015 року надавав кошти на утримання дочки в розмірі 320,00грн., а потім перестав платити взагалі, однак вказана сума є недостатньою для утримання дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій сумі, так як він працює на двох роботах. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 600грн., так як офіційно не працює, має тимчасові заробітки в сумі приблизно 1200,00 грн.в місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що сторони від перебування у шлюбі мають дочку [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком дитини [PERSON] Як вбачається з довідки ЛКП "Вулецьке" від 27.08.2015 р. дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір"ю [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище дитини, стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів,наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків, дочки,сина та інші обставини,що мають істотне значення . Якщо платник аліментів має нерегулярний,мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі,а також за наявності інших обставин,що мають істотне значення,суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..60 ЦПК України сторони зобов"язані довести ті обставини,на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень.Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, матеріальне становище сторін, стан здоров"я дитини, відповідача, те що у відповідача немає інших утриманців, суд приходить до висновку, що позов підставний , грунтується на вимогах закону та підлягає до часткового задоволення в сумі 650,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

05 серпня 2015 року до Куйбишевський районний суд Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу. В своїй заяві позивач просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку( доходу) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають доньку , яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час з відповідачем разом не проживають. Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу у розмірі 1012 гривень на місяць. . Відповідач працює комірником в ПП " Бізон", має задовільний стан здоров"я, інших аліментів не має. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заявлені у позові підтримує повністю,просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами позивачки згоден. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 серпня 2013 року ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ Запорізької області. Відповідач працює комірником в ПП " Бізон", має задовільний стан здоров"я, інших аліментів на сплачує. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно довідки № 3145 від 05.08.2015 року, виданої виконкомом Куйбишевської селищної ради Запорізької області, [PERSON]проживає та зареєстрована по [ADDRESS] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на її утриманні та своїм батьком [PERSON] Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач 18.11.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 його заробітку на дитину щомісячно до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року. В шлюбі народилася донька. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Дитина проживаює з нею і повністю знаходиться на її утриманні, вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Чоловік офіційно працює столяром ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство", обіцяв надавати матеріальну допомогу, натомість змушена звернутись до суду з позовом про примусове стягнення аліментів. В судове засідання позивач не з"явилася, направила до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві позовні вимоги визнав повністю, просив судове засідання провести без його присутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 12.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як видно з довідки ДП "Новоград-Волинське ДЛГ" відповідач [PERSON] працює столяром з 24.01.2009 року (а.с. 7). Відповідно до вимог ст.180 СК України [PERSON] зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При постановленні рішення суд приймає до уваги, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум станом на 01.10.2014 року на дитину віком до 6-ти років становить 1102 грн., а на дитину від 6-ти до 18-ти років становить 1373 грн. на місяць. Суд, зважаючи на ту обставину, що відповідач визанає позов, має задовільний стан здоров"я, інших утриманців не має, щомісячно отримує грошове забезпечення, оскільки працює столяром ДП "Новоград-Волинське ДЛГ", а малолітня донька повністю знаходиться на утриманні позивача, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 17 липня 2017 р. зареєстровано Деснянським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів та відсутністю взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Деснянським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1295. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 22 квітня 2006 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та подружні обов`язки. З березня 2015 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 267. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що з березня 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Сторони окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 03 квітня 2019 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів, втратою взаєморозуміння та взаємоповаги. Протягом останніх декількох років стосунки між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Представник позивача та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 228. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved