Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 19 березня 2008 року відповідач [PERSON] та Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" уклали Генеральний договір №\~131/020/08, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 000 грн протягом періоду з 19 березня 2008 року по 16 березня 2018 року. В цей же день між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 131/021/01/08 до Генерального договору №\~131/020/08 від 19 березня 2008 року, відповідно до до п. 1 якої було надано разовий кредит в сумі 500 000 грн зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 16.03.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків, 19 березня 2008 року між позивачем, відповідачем [PERSON], відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 131/015-П-131/018/08, згідно п. 1.1, якого [PERSON] відповідає перед позивачем у повному обсязі солідарно за виконання [PERSON] зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Пунктом 2.1.1 Договору поруки встановлено, що повернення заборгованості за Договором кредиту здійснюється в сумі 500\~000 грн. 21 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Додаткової угоди, відповідно до п. 1 якого було введено комісію за ведення кредитної справи в розмірі 4, 5 % річних відсуми заборгованості за кредитом, віс інші умови Договору кредиту залишились без змін. 10 вересня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту та Договір про внесення змін № 2 до Додаткової угоди. Того ж дня між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки. Відповідно до цих договорів було подовжено строк повернення кредиту до 16.12.2023 року, змінено графік основної заборгованості по кредиту та графік сплати відсотків за користування кредитом. Так, відповідно до п. 4, 5 Додаткової угоди (в новій редакції) [PERSON] зобов"язувався щомісячно до 5 числа кожного місяця включно сплачувати кредит та відсотки за користування ним. 29.03.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту та Договорі про внесення змін № 3 до Додаткової угоди, відповідно до якого було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 19,0 % річних, та викладено в новій редакції графік погашення заборгованості за відсотками. Також 29 березня 2011 року між позивачем, відповідечм [PERSON], відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № № до Договору поруки від 19.03.2008 року, де передбачено збільшення відсоткову ставку за користування кредитом до 19,0 % річних. Зобов"язання позивача за договором кредиту були виконані в повному обсязі, однак у порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконав, тому станом на 20.11.2015 року відповідачі мають заборгованість перед позивачем за Додатковою угодою № 131/021/01/08 від 19.03.2008 року до Генерального договору № 131/020/08 від 19.03.2008 року у сумі 1 529 743, 97 грн, що включає: 500\~000 грн - заборгованість за кредитом, 558 666, 89 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 67 440, 98 грн - пеню за несвоєчасне повернення кредиту; 186 689,80 грн - пеню за несвоєчасне повернення відсотків; 54 790,41 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом; 162 155, 90 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений,надав суду заяву, згідно якої наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не зявилися. Суд постановив розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки 19 березня 2008 року відповідач [PERSON] та Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" уклали Генеральний договір №\~131/020/08, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 000 грн протягом періоду з 19 березня 2008 року по 16 березня 2018 року. В цей же день між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 131/021/01/08 до Генерального договору №\~131/020/08 від 19 березня 2008 року, відповідно до до п. 1 якої було надано разовий кредит в сумі 500 000 грн зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 16.03.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків, 19 березня 2008 року між позивачем, відповідачем [PERSON], відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 131/015-П-131/018/08, згідно п. 1.1, якого [PERSON] відповідає перед позивачем у повному обсязі солідарно за виконання [PERSON] зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Пунктом 2.1.1 Договору поруки встановлено, що повернення заборгованості за Договором кредиту здійснюється в сумі 500\~000 грн. 21 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Додаткової угоди, відповідно до п. 1 якого було введено комісію за ведення кредитної справи в розмірі 4,5 % річних відсуми заборгованості за кредитом, віс інші умови Договору кредиту залишились без змін. 10 вересня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту та Договір про внесення змін № 2 до Додаткової угоди. Того ж дня між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки. Відповідно до цих договорів було подовжено строк повернення кредиту до 16.12.2023 року, змінено графік основної заборгованості по кредиту та графік сплати відсотків за користування кредитом. Так, відповідно до п. 4, 5 Додаткової угоди (в новій редакції) [PERSON] зобов"язувався щомісячно до 5 числа кожного місяця включно сплачувати кредит та відсотки за користування ним. 29.03.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту та Договорі про внесення змін № 3 до Додаткової угоди, відповідно до якого було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 19,0 % річних, та викладено в новій редакції графік погашення заборгованості за відсотками. Також 29 березня 2011 року між позивачем, відповідечм [PERSON], відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін № № до Договору поруки від 19.03.2008 року, де передбачено збільшення відсоткову ставку за користування кредитом до 19,0 % річних. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] як основний боржник, порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати від [PERSON] та [PERSON] солідарного виконання зобов'язань з повернення заборгованості перед позивачем за Додатковою угодою № 131/021/01/08 від 19.03.2008 року до Генерального договору № 131/020/08 від 19.03.2008 року у сумі 1 529 743, 97 грн, що включає: 500\~000 грн - заборгованість за кредитом, 558 666, 89 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 67 440, 98 грн - пеню за несвоєчасне повернення кредиту; 186 689,80 грн - пеню за несвоєчасне повернення відсотків; 54 790,41 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом; 162 155, 90 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 22 946,16 грн із розрахунку по 11 473, 08 грн з кожного.

Outcome: approved