Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що абонент [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], має заборгованість за отримані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2000 р. по 01.05.2016 р. в розмірі 23815 грн. 46 коп. Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» зі свого боку виконує зобов'язання - надає послуги з водопостачання, водовідведення та очищення стічних вод каналізації, однак відповідач не сплачує вартість наданих послуг. У зв'язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на користь Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» суму заборгованості за водопостачання та водовідведення у розмірі 23815 грн. 46 коп. та судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в сумі 13000,00 грн., пояснивши, що, на її думку, оскільки наказ щодо стягнення з неї заборгованості скасовано, то вона і не має сплачувати суму заборгованості зазначену в наказі, та просить суд застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦПК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв, ділового обороту. Згідно зі ст.ст. 611,612 ЦПК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що особовий рахунок за адресою [ADDRESS] оформлено на [PERSON]. Відповідно до ухвали від 13.03.2014 року постановленої Суворовським районним судом м. Херсона судовий наказ від 22.03.2013 року виданий за заявою Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона" про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1997 р. по 01.02.2013 р. в сумі 10690,58 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. скасовано. Згідно із ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Під час розгляду справи відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред"явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до позовної заяви та розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги у період з 01.01.2000 року по 01.05.2016 року у розмірі 23815,46 грн. 13.03.2014 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона скасовано судовий наказ від 22.03.2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1997 р. по 01.02.2013 р. в сумі 10690,58 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. скасовано. Таким чином, позивачем 22.03.2013 року було вчинено дію, що свідчить про переривання строку позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України. З позовом про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення позивач звернувся до суду 06.06.2016 року. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з березня 2010 року по травень 2016 року в сумі 19571,65 грн. Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за період січня 2000 року по лютий 2010 року, суд вважає ці вимоги обґрунтованими, проте судом вбачається сплив строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем, у зв"язку з чим суд приходить до висновку про можливість застосування позовної давності та, відповідно до приписів ст. 267 ЦК України, відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача в частині стягненнязаборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з року по року в сумі 4243,81гривень за пропуском позовної давності. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1132,45 грн.

Outcome: partial