Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3803-Д від 29.01.2010 р. в розмірі 31405,97 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що кредитна спілка, здійснюючи свою діяльність на підставі Закону України «Про кредитні спілки» 29.01.2010 р. надала кредит членові кредитної спілки [PERSON] в сумі 40000 грн. на строк 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 33 % річних. Згідно п.3.3 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування ним повинно здійснюватись згідно графіка розрахунків. В забезпечення кредитного договору 29.01.2010 р. було укладено договір поруки № 534 між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов"язався відповідати по зобов"язаннях боржника, що випливають із договору кредиту № 3803-Д від 29.01.2010 р. В забезпечення кредитного договору 29.01.2010 р. було укладено договір поруки № 535 між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов"язалася відповідати по зобов"язаннях боржника, що випливають із договору кредиту № 3803-Д від 29.01.2010 р. Відповідач [PERSON] періодично порушував графік погашення кредиту. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов»язань за кредитним договором, загальна заборгованість позичальника станом на 25.03.2013 р. складає 31405,97 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 28756,33 грн., заборгованість по процентах - 2649,64 грн. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3803-Д від 29.01.2010 р. станом на 13.02.2014 р. в розмірі 39829,61 грн. з яких: заборгованість по кредиту - 28756,33 грн., заборгованість по процентах - 11073,28 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов»язковому ліцензуванню відповідно до ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.8 Закону України «Про кредитні спілки». Кредитна спілка не має ліцензії на надання фінансових кредитів, тому підстав для стягнення з відповідачів нарахованих процентів не має. При розгляді справи мало місце ухилення позивача від участі в експертизі, оскільки останнім не було надано необхідну інформацію для її проведення. Таким чином розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, позивач не довів розмір заборгованості, зазначений в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є солідарними боржниками між собою та окремо несуть солідарну відповідальність з боржником, а тому позивач не має права на стягнення заборгованості солідарно з усіх відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність та пояснення в яких зазначив, що позивач не має права на стягнення заборгованості солідарно з усіх відповідачів, кожен з поручителів несе солідарну відповідальність з боржником. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості». Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. 29.01.2010 р. між Кредитною Спілкою профспілок МВС України та [PERSON] укладено кредитний договір № 3803-Д. Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Статтею 4 даного закону визначено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. Відповідно до 1.2. Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг, затверджених розпорядженням Держфінпослуг 02.12.2003 р. № 146, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.12.2003 р. за № 1225/8546, для залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, використання таких коштів для надання їм кредитів кредитна спілка зобов'язана отримати ліцензію на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Для надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів (кредитів банків, коштів інших установ та організацій) кредитна спілка зобов'язана отримати ліцензію на здійснення діяльності кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, крім внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об'єднаних кредитних спілок, залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок, утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії. В пункті 1.1 Ліцензійних умов зазначено, що до залучених коштів не відносяться внески членів кредитних спілок, що спрямовуються на формування капіталу кредитних спілок. Відповідно до ст.19 Закону України «Про кредитні спілки» майно кредитної спілки формується за рахунок: вступних, обов'язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки). Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінснсових послуг від 15.04.2014 р. встановлено, що у Кредитної спілки профспілок МВС України наявна ліцензія на провадження діяльності кредитної спілки по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, фінансові кредити надаються членам кредитної спілки за рахунок внесків членів кредитної спілки, тобто капіталу самої кредитної спілки, тому дана діяльність не потребує ліцензуванню. Оскільки діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки не потребує отримання ліцензії, кредитна спілка має ліцензію по залученню внесків членів кредитної спілки на депозитні рахунки, суд приходить до висновку, що кредитна спілка правомірно надала кредит відповідачу. Відповідно до п.1.1, 2.1 кредитного договору позивач надав позичальнику кредит в сумі 40000 грн. на строк 36 фактичних місяців від дати надання позичальнику кредиту. Згідно п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 33% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. В забезпечення кредитного договору 29.01.2010 р. було укладено договір поруки № 534 між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов"язався відповідати по зобов"язаннях боржника, що випливають із договору кредиту № 3803-Д від 29.01.2010 р. В забезпечення кредитного договору 29.01.2010 р. було укладено договір поруки № 535 між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов"язалася відповідати по зобов"язаннях боржника, що випливають із договору кредиту № 3803-Д від 29.01.2010 р. Відповідно до п.2.2 договорів поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов»зань по кредитному договору, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об»ємі, що і позичальник - за сплату кредитів, процентів за користування кредитом, штафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов»язань - в повному об»ємі. Кредитною Спілкою профспілок МВС України надано позичальнику кредитні кошти в сумі 40000 грн., що підтверджується заявою на отримання кредиту та видатковим касовим ордером від 29.01.2010 р. В судовому засіданні встановлено, що позичальником систематично порушувались умови кредитного договору, несвоєчасно виконувалися зобов»язання щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії кредитного договору. Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором станом на 13.02.2014 р. складає 39829,61 грн. з яких: заборгованість по кредиту - 28756,33 грн., заборгованість по процентах - 11073,28 грн. Ухвалою суду від 25.06.2013 р. за клопотанням представника відповідача по справі було призначено судово - економічну експертизу. 24.12.2013 р. експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок № 9104/13-45 відповідно до якого при умові, якщо сума кредиту складає 40000 грн., річна процентна ставка 33% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строк дії кредитного договору - 36 місяців та сплата повинна відбуватись щомісячними ануїтетними платежами, сума коштів до сплати за 1 місяць становить 1764,45 грн. По другому та третьому питанню, що були поставлені на вирішення експерту не надано відповіді, оскільки матеріали справи не містили пояснень стосовно порядку нарахування позивачем відсотків по кредиту відповідно до кредитного договору № 3803-Д від 29.10.2010 р. Ухвалою суду від 06.06.2014 р. за клопотанням представника позивача по справі призначено додаткову судово-економічну експертизу. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 7584/14-45 від 12.08.2014 р., розмір заборгованості, визначений позивачем по кредитному договору № 3803-Д від 29.01.2010 р. в сумі 39829,61 грн., відповідає умовам цього договору станом на 13.02.2014 р. Вказаний висновок експерта заслуговує на увагу суду і не викликає сумніву, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, дослідження проведено методами документальної перевірки, висновки логічні та відповідають фактичним даним та іншим доказам по справі, і тому судом розцінюється як належний та допустимий доказ. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник , включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зі змісту вказаної норми вбачається можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Як встановлено в судовому засіданні вимоги позивача про виконання кредитних зобов'язань в добровільному порядку відповідачами не виконані. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в сумі 39829,61 грн. з яких: заборгованість по кредиту - 28756,33 грн., заборгованість по процентах - 11073,28 грн. Як встановлено вище, між сторонами було укладено два окремі договори поруки, а тому поручителі, тобто відповідачі [PERSON], [PERSON] не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, так як відсутня їх спільна порука. Таким чином, кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Судовий збір в сумі 398,29 грн. підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved