Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника позивача адвоката К.О.А. звернулися до суду з позовом до ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення грошових коштів невиплачених працівникові при звільненні. В якій прохали: стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 14 000 грн.,що включає себе заборгованість по невиплаченій заробітній платі та компенсації невикористану відпустку. Стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» по день ухвалення судового рішення. Стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON] судові витрати.В обґрунтування позову зазначили, що у період з 26.01. 2020 по 19.04.2021, [PERSON] , перебувала у трудових відносинах з Полтавською регіональною філією ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а саме працювала на посаді сторожа підрозділу допоміжного персоналу. Під час знаходження у трудових правовідносинах з Полтавською регіональною філією ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 14 000 грн.в тому числі компенсація за невикористану відпустку. Доказів щодо вказаного розміру заборгованості [PERSON] на даний час надати не може, оскільки відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми належні при звільненні, і відповіді на адвокатський запит з цього питання не надав. 19.04.2021 [PERSON] була звільнена з посади сторожа підрозділу допоміжного персоналу за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, згідно наказу №10-ОС від 19.04.2021. Однак, в день звільнення 19.04.2021, відповідач письмово не повідомив [PERSON] про нараховані суми належні позивачу при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України.Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Полтавська регіональна філія ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» була філією юридичної особи ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Наказом №20 від 19.04.2021 виданого ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було припинено Полтавську регіональну філію ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (код ЄДРПОУ 43588119) розташовану за адресою вул..Крамарського,9 м.Полтава, шляхом її ліквідації, у зв`язку з чим звертаються до суду з даним позовом (а.с.1-5). 05 серпня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/7258/2021, 2/554/2763/2020. Клопотання [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано від ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» довідку про розмір заборгованості підприємства перед [PERSON] станом на день її звільнення 19.04.2021 з Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а також довідку про розмір її середнього заробітку. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годин на 03 вересня 2021 року (а.с.27, 28). 02 вересня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на позовну заяву, в якому зазначили, що наказом Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 26.01.2021 №10-ос [PERSON] прийнято на посаду сторожа підрозділу допоміжного персоналу. Наказом Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 19.04.2021 №55-ос [PERSON] звільнено із займаної посади за угодою сторін. Відповідно до довідки ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою`від 20.08.2021 №70/07-№421, на даний час заборгованість із невиплаченої заробітної плати перед [PERSON] становить 14 000 грн. Згідно довідки ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою`від 20.08.2021 №70/07-№420 загальна заробітна плата позивача за лютий-березень 2021 становила 14 400 грн.; кількість відпрацьованих робочих днів - 42 дні. Тому середньоденна заробітна плата [PERSON] під час роботи у Полтавській регіональній філії становила 342,86 грн. Сума середньої заробітної плати, ку позивач просить стягнути з філії не відповідає : співмірності та пропорційності заявленої позивачем суми стягнення із реальною заборгованістю із заробітної плати; періоду затримки виплати заборгованості із заробітної плати; розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових витрат [PERSON] та заявлених нею до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Полтавською Регіональною філією менш ніж 3 місяці (з 26.01.2021 по 19.04.2021). Заборгованість з невиплаченої заробітної плати позивачу на даний час становить 14 000 грн. Позивач бажає додатково стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» по день ухвалення судового рішення, розмір якого орієнтовно може складати понад 30 000 грн., що більш ніж у два рази перевищує суму заборгованості з невиплаченої на даний час заробітної плати позивачу після звільнення. На підставі викладеного прохають : справу №554/7258/2021 розглядати без участі відповідача. Позов [PERSON] до ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення грошових коштів, не виплачених працівникові при звільненні - залишити без задоволення. Стягнути з [PERSON] на користь ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою`витрати на надання правової допомоги адвоката у розмірі 2 000 грн.(а.с.34-43). 17 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] адвоката Крекотень О.А. В якому прохав : позов [PERSON] до ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення грошових коштів невиплачених працівникові при звільненні - задовольнити в повному обсязі (а.с.63-66). 17 вересня 2021 року разом з відповіддю на відзив надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Крекотень О.А. про зменшення розміру позовних вимог. В якій прохав : стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь [PERSON] заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 13 000 грн. В іншій частині позовні вимоги залишити без змін (а.с.69, 70). 22 вересня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». В яких прохали : позов [PERSON] до ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення грошових коштів, не виплачених працівникові при звільненні - залишити без задоволення (а.с.74-78). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена (а.с.58). В судове засідання представник позивача [PERSON] за ордером адвокат Крекотень О.А. в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, надавши суду заяву. В якій прохав про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити повністю (а.с.97). Відповідач ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до суду свого представника не направили будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надали суду відзив на позов в якому зазначили, що проти позову заперечують та прохають розглянути справу без участі представника відповідача (а.с.34-43). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що у період з 26.01.2021 по 19.04.2021 [PERSON] працювала у Полтавській регіональній філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на посаді сторожа підрозділу допоміжного персоналу, з якої звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с.14-16). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою №70/07-№420 від 20.08.2021 ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розмір нарахованої заробітної плати [PERSON] з 01.02.2021 по 31.03.2021 становить 14 400 грн. (а.с.46). Як слідує із довідки №70/07-№421 від 20.08.2021 ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою`заборгованість з заробітної плати [PERSON] станом на теперішній час становить 14 000 грн. (а.с.47). Відповідно до виписки з банківського рахунку 07.09.2021 та 10.09.2021 ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було перераховано на рахунок [PERSON] 1 000 грн. в рахунок погашення заборгованості із заробітної плати (а.с.71, 72). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», на користь [PERSON] заборгованості із заробітної плати в розмірі 13 000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпПУкраїни, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпПУкраїни. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 8 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Середня заробітна плата [PERSON] за останні два місяці лютий-березень 2021 року складає 14 400 гривень, кількість робочих (відпрацьованих) днів за останні два місяці складає 42 дні, середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці складає 342 гривні 86 коп., що слідує із довідки ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №70/07-№420 від 20 серпня 2021 року (а.с.46). Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.04.2021 по 06.10.2021, а датою звільнення є 19 квітня 2021 року, що слідує із копії трудової книжки (а.с.14-16). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 19.04.2021 по 06.10.2021 у сумі 40 114, 62 гривень (117 робочих днів х 342,86 гривень середньоденної заробітної плати). Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"визначено, що суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня післяп ред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстав іст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В даній цивільній справі правовідносини між позивачем та відповідачем розглядаються в площині працівник роботодавець, які стосуються гарантій на оплату праці працівника. При цьому, роботодавець не може в межах цих правовідносин обмежувати право працівника на отримання заробітної плати через наявність невиконаних зобов`язань роботодавця перед третіми особами та у зв`язку з цим доводити відсутність підстав для застосування положень ч. 1 ст.117 КЗпПУкраїни. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпПУкраїни у взаємозв`язку з положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.01.2014 у справі № 6-144цс13, від 22 січня 2014 p. у справі № 6-159цс13. Вiдсутнiсть фiнансово-господарської дiяльностi або коштiв у роботодавця не виключає його вини в невиплатi належних звiльненому працiвниковi коштiв та не звiльняє роботодавця вiд вiдповiдальностi, передбаченої ст. 117 КЗпПУкраїни (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 липня 2013 року № 6-64цс13). Відповідач як юридична особа і господарюючий суб`єкт повинен таким чином організовувати виробництво, щоб бути спроможним виплатити зарплату своїм працівникам, що найменше тим, що звільнилися з роботи. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав». У справі «Кечко протии України» Європейський суд з прав людини зазначив, «що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономнее значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N1». Відповідно до вище зазначених норм матеріального права позивач мав правові підстави сподіватися на отримання заробітної плати за час своєї роботи на момент звільнення. Відповідач неправомірно не розрахувався з позивачем при звільненні, тому суд повинен захистити порушенні права позивача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 40 114, 62 грн. Відповідно до ч.1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: акт прийому-передачі наданих правничих (юридичних) послуг №1 до договору про надання правової допомоги від 15.06.2021 №975; договір №975 про надання правничих (юридичних) послуг від 15.06.2021 (а.с.98, 99). Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України : витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу розмірі 5000 грн. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., від сплати якого звільнена при подачі позову позивач.

Outcome: approved