Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 263317,69 грн. за кредитним договором №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2006 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року, відповідно до якого позивач надав, а відповідач - [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених умов договору відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 10.01.2014 року має заборгованість у розмірі 263317.69 грн. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то вони змушені звернутися до суду. Просить позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року та судові витрати в розмірі 2 633,18 грн. Сторони в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином , про причини неявки в суд не повідомили . Однак представник позивача на адрес суду подала письмову заяву якою позовні вимоги підтримала , та просить суд справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в жодне судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, про причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про відкладання розгляду справи від нього до суду не надійшло, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" належить частково задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок належним чином та відповідно до умов договору, а за користування чужими грошима сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 16.01.2006 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір №ТЕО0SE00000464, відповідно до якого позивач надав, а відповідач - [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором . Таким чином , у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов"язання за вказаним договором не виконував . Банком виконано свої зобов'язання перед відповідачем за даним кредитним договором та видано йому грошові кошти. З розрахунку представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 10.01.2014 року за кредитним договором №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року заборгував позивачу 263317,69 грн., з яких: - 12958,35 грн. - заборгованість за кредитом; - 83738,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 161446,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в період дії договору порушував умови кредитного договору, а саме, не виконував свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачував проценти за користування кредитом та не здійснював повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення. На підставі вищенаведеного відповідачу [PERSON] була нарахована заборгованість за кредитним договором №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року . Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача не є цілком обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення, а саме, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача 114 871,66 грн. заборгованості за кредитним договором при цьому зменшивши розмір пені до 13 000,00 грн. грн., оскільки розмір пені за простроченими кредитними коштами значно перевищує розмір наданих відповідачу кредитних коштів. В порядку забезпечення позову судом 03 лютого 2014 року було постановлено ухвалу, якою накладено арешт на у межах суми заборгованості за кредитним договором №ТЕО0SE00000464 від 16.01.2006 року в розмірі 263317,69 грн. та на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу [PERSON] Згідно ст.154 ч.6 ЦПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення може скасувати вжиті заходи забезпечення позову. Оскільки спір судом вирішено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення первісного позову вжиті по цій справі ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03 лютого 2014 року . Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приват Банк".

Outcome: approved