Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до виконкому Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, який в подальшому уточнила, вказавши, що [INFO] помер її батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне майно померлому, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем на спадщину, заповіту [PERSON] за життя не складав. Вона вступила у фактичне володіння та управління спадковим будинком, користується будинком та присадибною земельною ділянкою, однак має складнощі у отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] кожна окремо звернулася до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягає. Виконком Довгинцівської районної у місті ради надали відгук про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо вимог [PERSON] не мають у разі відсутності інших спадкоємців. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, щобатько позивача - [PERSON] був власником будинку [ADDRESS], підтвердженням володіння [PERSON] зазначеним будинком є рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.1987 року № 231/1 «про виділ земельної ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків», на підставі якого [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] (л.с.39). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (л.с. 8). Після його смерті залишилось спадкове майно - зазначений будинок. Позивач є дочкою [PERSON] - спадкоємцем першої черги (л.с. 9 - свідоцтво про народження, л.с. 12 свідоцтво про шлюб - позивач після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 29.01.2015 року № 39483499, інформація щодо спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], у спадковому реєстрі відсутня. Як вбачається з довідки вуличного комітету № 18 місцем мешкання позивача [PERSON] є адреса: [ADDRESS] (л.с. 10). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька, позивач прийняла, шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ТІК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно довідки № 137508 від 26.12.2014 року КП ДОР «Криворізьке БТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в КП ДОР «КБТІ» не зареєстроване. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2009 року (л.с. 11) за [PERSON], який помер [INFO], визнано право власності на самочинне будівництво, а саме: житловий будинок «А-1» розміром (10,60 х 6,32) м., з прибудовою «а» розміром (1,36 х 2,83) м., вартістю 42860 грн.; вбиральню «Б» розміром (1,24 х 1,10) м., вартістю 983 грн., яке розташоване по [ADDRESS]. При винесені даного рішення судом було встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] на підставі рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.1987 року № 231/1 «про виділ земельної ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків», було виділено земельну ділянку площею 480 м.кв., по [ADDRESS] під будівництво жилого будинку площею 25,6 м.кв., по типовому проекту. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Рішенням № 15895035 від 18.09.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], відмовлено. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved