Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 19 травня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами корисутвання платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. В порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30 березня 2014 року має непогашену суму кредиту 27284 грн. 99 коп., яка складається з : - заборгованість по кредиту - 3972 грн.71 коп.; - заборгованість за процентами - 23312 грн.28 коп.; - штраф 500 грн. (фіксована частина) та 1076 грн. 08 коп. (процентна складова). За судовим наказом Чорнобаївського районного суду від 17 травня 2008 року з відповідача стягнута заборгованість за даним кредитом в сумі 5763 грн. 32 коп., тому загальна сума заборгованості складає 21521 грн. 67 коп. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в зв»язку з чим утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримали позовні вимоги та просили задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подала заяву про визнання позову і розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. відповідно до укладеного договору від 19 травня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами корисутвання платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. В порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 30 березня 2014 року має непогашену суму кредиту 27284 грн. 99 коп., яка складається з : - заборгованість по кредиту - 3972 грн.71 коп.; - заборгованість за процентами - 23312 грн.28 коп.; - штраф 500 грн. (фіксована частина) та 1076 грн. 08 коп. (процентна складова). За судовим наказом Чорнобаївського районного суду від 17 травня 2008 року з відповідача стягнута заборгованість за даним кредитом в сумі 5763 грн. 32 коп., тому загальна сума заборгованості складає 21521 грн. 67 коп. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфом 2 глави 71 ЦК України У відповідності до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у порушенні умов договору щодо своєчасної сплати кредитної заборгованості, порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved