Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У лютому 2020 року заявник [PERSON] звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Ворона Г.І., про встановлення місця відкриття спадщини. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2020 року справу №577/622/20 за заявою [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини передано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. 25 березня 2020 року цивільна справа №577/622/20 за заявою [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини надійшла до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року заяву [PERSON] залишено без руху. 06 квітня 2020 року [PERSON] усунуто недоліки поданої ним заяви, зокрема вказано заінтересованою особою замість приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Ворони Г.І. сестру заявника [PERSON] . У зв`язку з цим ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2020 року заяву [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Місце проживання спадкодавця на час смерті зареєстроване не було, проте, як стверджував заявник, його батько постійно мешкав в належній йому на праві власності 1/2 частині будинку [ADDRESS] . Позивач зазначив, що він прийняв спадщину після смерті батька у порядку, визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Вороною Г.І. листом від 13 листопада 2019 року за вих. №601-02/14 повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав нотаріусу доказів на підтвердження місця відкриття спадщини. З цих підстав заявник просив суд встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є його останнє місце проживання: [ADDRESS] . У ході розгляду справи судом замінено неналежну заінтересовану особу [PERSON] належною - Конотопською міською радою Сумської області. Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві [PERSON] підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності її представника. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що вони тривалий час проживають на [ADDRESS] . Їхнім сусідом був [PERSON] , який постійно мешкав в будинку [ADDRESS] до моменту своєї смерті. Заслухавши вступне слово заявника та його представника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2019 року (а. с. 65). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, що за життя належало спадкодавцеві, зокрема на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч. 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 29 травня 2014 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за №31, яким заповів своїй доньці [PERSON] належну йому на праві власності 1/2 частину будинку [ADDRESS] (а. с. 70). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом, подавши 15 листопада 2019 року приватному нотаріусу Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Вороні Г.І. відповідну заяву (а. с. 64). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] повинно здійснюватись за законом. За положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а. с. 11), а отже, за приписами ч. 1 ст. 1261 ЦК України мав право на спадкування за законом після смерті батька як спадкоємець першої черги. Також спадкоємцем першої черги була донька померлого [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь її брата [PERSON] (а. с. 64). Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину у строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, подавши приватному нотаріусу Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Вороні Г.І. відповідну заяву (а. с. 63). [PERSON] в усній формі звернувся до приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Ворони Г.І. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом листом від 13 листопада 2019 року за вих. №601-02/14 повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він не надав нотаріусу доказів на підтвердження місця відкриття спадщини та роз`яснено спадкоємцеві право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини (а. с. 17-18). За приписами ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Пп. 1.12 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (тут і далі - Порядок у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Нормою ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. У ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. У пп. 1.13 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку зазначено, що місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що перелік документів, які підтверджують місце відкриття спадщини, не є вичерпним. Відмовляючи [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснюючи право на звернення до суду з заявою про встановлення місця відкриття спадщини, приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Ворона Г.І. зазначила, що доказами підтвердження місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] є виключно довідка центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, довідка правління житлового-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця на момент смерті або копія рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини (а. с. 17-18). Проте таке роз`яснення нотаріуса суперечить нормі пп. 1.13 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку, яка передбачає, що перелік доказів, які підтверджують місце відкриття спадщини, зазначений у цій нормі, не є вичерпним. До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] долучено лист-відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24 січня 2020 року №04.5-12 на запит адвоката Білого Я.В., відповідно до змісту якого [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області з 01 січня 2016 року до моменту смерті (а. с. 14). Також заявником надано суду довідку квартального комітету №28 виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 26 січня 2020 року б/н, у якій зазначено, що [PERSON] на час смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). Наведені докази на підтвердження місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] відсутні в матеріалах спадкової справи. Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявником не доведено з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що ним надавались приватному нотаріусу Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Вороні Г.І. на підтвердження місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] лист-відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24 січня 2020 року №04.5-12 та довідка квартального комітету №28 виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 26 січня 2020 року б/н, а згадані документи оцінювались нотаріусом на предмет того, чи можуть вони доводити обставини щодо місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Також [PERSON] не надав нотаріусу копію актового запису про смерть батька, який може відповідно пп. 1.13 п. 1 Глави 10 Порядку слугувати доказом на підтвердження місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] . При цьому актовий запис про смерть [PERSON] міг бути отриманий заявником згідно з п. 14 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У пп. 1.14 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вказано, що спадкоємці вправі звернутися до суду з заявою про встановлення місця відкриття спадщини. За положеннями ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У цій справі заявник не позбавлений можливості одержати документ, який би підтверджував місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , та надати його нотаріусу. Причини неможливості отримання [PERSON] таких документів не зазначено ним у поданій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Також суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 2 ст. 1221 ЦК України і пп. 1.12 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Місце проживання спадкодавця [PERSON] на час смерті зареєстроване не було. У своєму роз`ясненні приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Ворона Г.І. вказувала, що місце проживання [PERSON] на час відкриття спадщини невідоме, а тому місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Договором купівлі-продажу від 4 вересня 1962 року засвідчується, що на час смерті [PERSON] належала на праві власності 1/2 частину будинку [ADDRESS] . Цей доказ на підтвердження місця відкриття спадщини спадкодавцем [PERSON] приватному нотаріусу Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Вороні Г.І. спадкоємцем [PERSON] не надавався, позаяк він відсутній у матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Наведене свідчить, що заява [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] подана передчасно, оскільки ним не доведено, що підтвердити факт, який йому необхідно для оформлення спадщини, можливо виключно у судовому порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні його заяви про встановлення місця відкриття спадщини.

Outcome: dismissed