Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

16.04.2020 року АКЦІОНЕРНЕ\~ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК або Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в\~якому просило\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~станом на\~16.03.2020\~року на\~загальну суму\~30153,68\~грн.,\~з них:\~18096,28грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту;\~5696,93грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, 4448,39 грн. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1412,08 грн. (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою від 23.04.2020 року відкрито провадження по даній справі. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2013 року відповідач\~ отримав кредит, який в подальшому збільшився до 8000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.\~складає між\~нею та\~Банком Договір\~про надання\~банківських послуг\~(далі\~-\~Договір),\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Копії Витягу\~з «Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг» та\~Витягу з\~«Тарифів Банку»\~додаються до\~позовної заяви.При укладанні\~Договору сторони\~керувались ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України,\~згідно якої\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.\~згідно яких\~обслуговується відповідач.\~При встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~Банк керувався\~п.п.\~2.1.2.3,\~2.1.2.4\~Договору,\~на підставі\~яких Відповідач\~при укладанні\~Договору дав\~свою згоду,\~щодо прийняття\~будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміну\~за рішенням\~та ініціативою\~Банку.Власник картрахунку\~зобов`язаний\~слідкувати за\~витратами коштів\~в межах\~платіжного ліміту\~з метою\~запобігання виникнення\~Овердрафту,\~який відповідно\~до п.\~1.1.51\~Договору -\~короткостроковий кредит,\~який надається\~Банком Клієнту\~у разі\~перевищення суми\~операції за\~платіжною карткою\~над сумою\~залишку коштів\~на його\~Рахунку в\~розмірі ліміту\~кредитування.Пунктом 1.3.2.3.\~Договору передбачена\~можливість зміни\~Тарифів та\~інших невід`ємних\~частин Договору.АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними\~коштами на\~умовах передбачених\~Договором та\~в межах\~встановленого кредитного\~ліміту.\~Відповідач зобов`язався\~повернути витрачену\~частину кредитного\~ліміту відповідно\~до умов\~Договору,\~а саме\~згідно до\~п.\~2.1.12.3.\~погашення Кредиту\~-\~поповнення Картрахунку\~Держателя,\~здійснюється шляхом\~внесення коштів\~у готівковому\~або безготівковому\~порядку і\~зарахування їх\~Банком на\~Картрахунок Держателя,\~а так\~само шляхом\~договірного списання\~коштів з\~інших рахунків\~Клієнта на\~підставі Договору.Таким чином,\~Відповідач зобов`язався\~здійснювати погашення\~кредиту та\~процентів внесенням\~коштів на\~кредитний рахунок\~у розмірі\~не менше\~мінімального обов`язковий\~платежу.\~Згідно до\~п.\~1.1.49.\~Договору Мінімальний\~обов`язковий\~платіж -\~розмір боргових\~зобов`язань\~Відповідача,\~які щомісяця\~повинен сплачувати\~Відповідач протягом\~терміну дії\~карти.\~Мінімальний обов`язковий\~платіж розраховується\~в процентному\~співвідношенні від\~загальної заборгованості\~Клієнта.Однак, відповідач у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав заяву, згідно якої\~ позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлена належним чином за адресою місця реєстрації, у судове засідання не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, відзив не подала, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про\~ розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи,\~\~07.02.2013 року відповідач звернулася\~до ПАТ\~КБ\~ ПРИВАТБАНК\~(правонаступником якого є позивач - АТ КБ "ПРИВАТБАНК")\~ із заявою про надання кредиту\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач\~ підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України,\~ згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.\~ Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного лімітуБанк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.51 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Одночасно пунктом 1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки : - у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.3.1.9. Договору; - у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.5.2 Договору). На підставі п. 1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.6.1, 1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.5.4. Договору У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК\~ (правонаступником якого є позивач) свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно п. 2.1.12.7.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1..12.6.2 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦПК України та п. 2.1.7.6. Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.12.11 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається\~з наданого\~позивачем розрахунку,\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» вважає,\~що \~станом на\~16.03.2020\~року відповідач\~має заборгованість\~ на\~загальну суму\~30153,68\~грн.,\~з них:\~18096,28грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту;\~5696,93\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам\~нарахованим на\~прострочений кредит\~згідно ст.\~625\~ЦПК України;\~4448,39грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1412,08 грн. (процентна складова). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.526,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений\~\~договором. Крім того, відповідно до вимог ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.1\~ст.1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. При цьому, згідно з абзацом 2 ч.1\~ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, так як відповідач не виконала зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за ч.2 ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення пені. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Однак, оцінюючи розмір нарахованої пені, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України, - розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ч. 3 ст.\~551\~ЦК України\~суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її не співмірність із розміром основного зобов`язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 03 вересня 2014р. (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст.\~551\~ЦК України\~з урахуванням положень статті 3\~ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10\~ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст.\~551\~ЦК України\~до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627\~ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів від 9 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від\~10\~листопада 2011\~року №\~15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Як вбачається з матеріалів справи позивачем нараховано пеню у розмірі 4448,39 грн, разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв`язку з порушенням саме відповідачем грошового зобов`язання. Таким чином, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню до 2000 грн. Щодо стягнення штрафу. Так, п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по\~\~будь-якому\~\~грошовому\~\~зобов`язанню, передбаченому цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі\~\~500 грн.\~\~плюс 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Разом з тим, позивачем при розрахунку розміру штрафу в частині процентної складової, включено окрім заборгованість за кредитним лімітом та відсотками, як передбачено договором, також заборгованість за пенею, що не відображено в умовах договору. Таким чином, процентна складова штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 1189,66 грн. (18096,28 грн. +5696,93 грн.)/100*5). Таким чином,\~загальний розмір\~заборгованості,\~який підлягає\~стягненню з\~відповідача,\~складає 27482,87\~грн.\~(18096,28грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту;\~ 5696,93\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам\~нарахованим на\~прострочений кредит\~згідно ст.\~625\~ЦПК України;\~2000,00грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1189,66 грн. (процентна складова). Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах судову» у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Згідно до\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., таким чином, з урахування часткового задоволення вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2086 грн. 49 коп. (2102,00 грн.*(18096,28+5696,93+5696,93+500+1189,66)/30153,68 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial