Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. На обліку дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 01.08.2006 року перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Дитина була покинута [PERSON] в Мелітопольському міжрайонному пологовому центрі про що свідчить «Акт о брошенном ребенке, родившемся [INFO] в родильном доме г. Мелитополь». У вказаному акті [PERSON] зазначила наступну адресу свого проживання: [ADDRESS] . За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області місце проживання [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, відомості надані 03.10.2019 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України 30.08.2002 року дитина була переведена в відділення патології новонароджених і недоношених дітей Мелітопольської дитячої лікарні, з 30.09.2002 року переведена до грудного відділення Мелітопольської дитячої лікарні. 13.11.2002 року був переведений до будинку дитини «Сонечко»». За час перебування [PERSON] в медичних установах м. Мелітополь Запорізької області з 24.08.2002 р. по 13.11.2002 р. та з 13.11.2002р. по 10.06.2003 р. в будинку дитини «Сонечко» ніхто з батьків та родичів дитини ним не цікавився, не провідував. Письмових, усних запитів від батьків, або родичів не надходило. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 26.06.2003 №1291р. [PERSON] , 2002 року народження був влаштований під опіку гр. [PERSON] . 11.06.2019 розпорядженням голови районної адміністрації по Шевченківському, району Запорізької міської ради за №294р «Про визнання розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 26.06.2003 №1291 р. в частині встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , таким, що втратило чинність» гр. Ханьжова звільнена від обов"язків опікуна. При оформленні опіки над [PERSON] гр. [PERSON] , як законний представник дитини надала заяву - заперечення проти усиновлення підопічного. За весь період перебування [PERSON] в державних закладах та під опікою ніхто з батьків, родичів до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не звертались, його станом здоров"я, розвитком не цікавились. Неповнолітній [PERSON] є студентом Державного вищого навчального закладу «Запорізький будівельний коледж» і перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно з листом вказаного навчального закладу від 18.10.2019 №01-8/411 матір неповнолітнього [PERSON] . [PERSON] не виконує батьківські обов"язки щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. [PERSON] не відвідує навчальний заклад, не цікавиться життям та навчанням сина, не спілкується з цього приводу з викладачами та адміністрацією коледжу, не відвідує батьківські збори. Загалом, за два роки навчання мати студента жодного разу не повідомила про себе. З неповнолітнім [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої він повідомив, що ніколи не бачив свою мати [PERSON] , вона ніколи не цікавилась його життям, не підтримувала його ані морально, ані матеріально, де вона перебуває дитині не відомо, [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до нього. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною, аліменти на її утримання у розмірі 1/2 частини всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що на обліку дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 01.08.2006 року перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Дитина була покинута [PERSON] в Мелітопольському міжрайонному пологовому центрі про що свідчить «Акт о брошенном ребенке, родившемся [INFO] в родильном доме г. Мелитополь». У вказаному акті [PERSON] зазначила наступну адресу свого проживання: [ADDRESS] . За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області місце проживання [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, відомості надані 03.10.2019 року. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відомості про батька відсутні, що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції 10.09.2002 року. 30.08.2002 року дитина була переведена в відділення патології новонароджених і недоношених дітей Мелітопольської дитячої лікарні, з 30.09.2002 року переведена до грудного відділення Мелітопольської дитячої лікарні. 13.11.2002 року був переведений до будинку дитини «Сонечко»». За час перебування [PERSON] в медичних установах м. Мелітополь Запорізької області з 24.08.2002 р. по 13.11.2002 р. та з 13.11.2002р. по 10.06.2003 р. в будинку дитини «Сонечко» ніхто з батьків та родичів дитини ним не цікавився, не провідував. Письмових, усних запитів від батьків, або родичів не надходило. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 26.06.2003 №1291р. [PERSON] , 2002 року народження був влаштований під опіку гр. [PERSON] . 11.06.2019 розпорядженням голови районної адміністрації по Шевченківському, району Запорізької міської ради за №294р «Про визнання розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 26.06.2003 №1291 р. в частині встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , таким, що втратило чинність» гр. Ханьжова звільнена від обов"язків опікуна. При оформленні опіки над [PERSON] гр. [PERSON] , як законний представник дитини надала заяву - заперечення проти усиновлення підопічного. За весь період перебування [PERSON] в державних закладах та під опікою ніхто з батьків, родичів до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не звертались, його станом здоров"я, розвитком не цікавились. Неповнолітній [PERSON] є студентом Державного вищого навчального закладу «Запорізький будівельний коледж» і перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно з листом вказаного навчального закладу від 18.10.2019 №01-8/411 матір неповнолітнього [PERSON] . [PERSON] не виконує батьківські обов"язки щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. [PERSON] не відвідує навчальний заклад, не цікавиться життям та навчанням сина, не спілкується з цього приводу з викладачами та адміністрацією коледжу, не відвідує батьківські збори. Загалом, за два роки навчання мати студента жодного разу не повідомила про себе. З неповнолітнім [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої він повідомив, що ніколи не бачив свою мати [PERSON] , вона ніколи не цікавилась його життям, не підтримувала його ані морально, ані матеріально, де вона перебуває дитині не відомо, [PERSON] не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до нього, що підтверджується заявою від 18.10.2019 року . [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 08.11.2019 року складено висновок про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON] , передбачених п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідачем [PERSON] .. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] .. Крім того, суд вважає за необхідне роз"яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимогпредставника позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку на малолітніми з огляду на наступне. На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Представник позивача просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов"язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана неповнолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] або зробить неможливим його виконання в цій частині. Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити . Виходячи з положень ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial