Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

11.05.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 9187, вчинений 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління Активами" боргу у загальному розмірі 24548 грн. 68 коп. за Кредитним договором № 328/7169ЕS5D1L від 13.03.2013 р., укладеним нею з первісним кредитором ПАТ "Платинум Банк". Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем (далі-приватний нотаріус) було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 9187, про стягнення з позивача невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», на підставі Договору факторингу № 20140730-Г від 30.07.2014 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 328/7169ЕS5D1L від 13.03.2013 р., укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.07.2014 року по 20.12.2019 року на загальну суму 24548,68 грн., що включає себе: заборгованість за тілом кредиту 2782,52 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією 241,69 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею 21374,47 грн.; суму плати за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису 03.03.2021 року Головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мороз Ольгою Сергіївною (далі-державний виконавець) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64702532 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» боргу в розмірі 24548,68 грн. Про те, що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64702532 від 03.03.2021 року, позивач дізналась, коли за місцем проживання 28.03.2021 року отримала лист - виклик державного/приватного виконавця про те, що на примусовому виконанні Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває оскаржуваний виконавчий напис та позивачу потрібно з`явитися на відповідну дату та час. Також, 03.03.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника, про що, позивач дізнався (без отримання відповідних копій), коли з`явився на виклик державного виконавця. Для з`ясування всіх обставин, 14.04.2021 року на адресу державного виконавця був направлений запит щодо витребування по ВП № 64702532, серед іншого, копій виконавчого напису № 9187 від 29.01.2020 року, кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, первинних бухгалтерських документів щодо боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Того ж дня, на адресу приватного нотаріуса був направлений адвокатський запит щодо витребування документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 9187 від 29.01.2020 року. Однак, 20.04.2021 року лист повернувся з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування строку позовної давності, а також без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України "Про нотаріат", які підтверджують безспірність вимоги. У виконавчому написі не зазначено на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано грошові суми, які пропонується стягнути з позивача, що стало для неї підставою для звернення до суду. Позивачем до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився, відзив на позов та будь яких інших клопотань, на час розгляду справи не подав. Третіми особами будь-яких пояснень до суду подано не було, клопотань не надходило. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини, викладені у позові, щодо вчинення виконавчого напису, підтверджуються матеріалами справи та приведені вище. Надаючи правову оцінку вказаним фактичним обставинам, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 9187, від 29.01.2020 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі у розмірі 908 грн, в межах заявлених позовних вимог. Слід також скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у цій справі ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.05.2021 року.

Outcome: approved