Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що її син [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» працюючи на шахті «Добропільська» на посаді гірника підземного. [INFO] року її син був смертельно травмований, про що було складено акт по формі Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Смерть сина причинила і спричинить їй душевні та моральні страждання так як вона втратила єдиного годувальника, оскільки її чоловік помер, стала пригніченою, і все це призвело до порушення її звичайного стану життя. Моральну шкоду оцінює в 100000 гривень. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні представник відповідача Береговий А.В. позов не визнав. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що син позивачки [PERSON] працював на шахті «Добропільська» і загинув [INFO] року під виконання трудових обов'язків. Даний факт підтверджується актом форми Н-1 та Н-5. Причиною загибелі сина позивачки став незадовільний стан умов праці та відсутність контролю за безпекою роботи. Безумовно, позивачці були завдані моральні страждання, так як вона втратила єдиного сина який піклувався про неї, надавав матеріальну допомогу і внаслідок загибелі сина позивачка змушена змінити свій спосіб життя та вимагає від неї додаткових зусиль для нормалізації життя. Згідно ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, задана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім"єю. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року, обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи з викладених письмових пояснень позивачки та досліджених матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що на користь позивачки слід стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 107 гривень 30 копійок. На підставі ст.ст.23 ЦК України, ст.1168, ЦК України, ст.173 КЗпПУ,

Outcome: partial