Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року у розмірі 34 172,80 грн., яка складається з: 2 990,65 грн. заборгованості за кредитом; 25 578,68 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 603,47 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує. Також надав письмові пояснення до позову, в яких зазначає, що заяву на отримання кредиту відповідачем було подано банку 17.10.2007р., а 12.10.2010 року відповідач підписав нову анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Підписанням заяви від 12.10.2010 р. позичальник приєднався до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua. Відповідно до п. 1.1.7.31 умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пеня та штрафів) був збільшений до 50 років. Згідно до тарифів банку, які діяли на момент укладення договору, а також згідно п. 1 наказу банку від 31.08.2005 року № 1663 «Об изменении условий обслуживания кредитных карт «Универсальная» відсоткова ставка встановлена 3,00 % в місяць, а у випадку прострочки 6,00 % в місяць, тобто 72,00 % на рік. Також зазначає, що відповідач до квітня 2013 року погашав заборгованість по кредиту, що свідчить про згоду зі всіма умовами договору, в т.ч. і умовами щодо нарахування відсотків по кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 69). Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання юридичних послуг та представництво від 01.09.2016 року, в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, суду надала заперечення відповідно до яких відповідач [PERSON] просить до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договором б/н від 17.10.2007 року застосувати позовну давність та в позові відмовити посилаючись на те, що останній платіж на кредитну картку відповідачем було здійснено 26.03.2013 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 11.08.2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Крім того, відповідно до ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до даних паспорту відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, щодо населених пунктів м. Білозерське Донецької області віднесено до зони АТО. Тобто він є суб'єктом Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань(а.с.96-97) Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково з огляду на наступне: Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.10.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи ( а.с. 14). Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов обслуговування, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Згодом кредитний ліміт було змінено, що підтверджується довідкою (а.с. 13). Згідно п. 5.5 Правил користування платіжною краткою, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.Згідно п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку».Відповідно до п. 5.6 Правил користування платіжною карткою, Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.На підставі п. 5.3 Умов обслуговування, Банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), має обов'язок ні менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.4.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта, щодо незгоди із змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови.Право змінювати розмір нарахованого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в одноособовому порядку, за власним рішенням Банка та без попереднього повідомлення Клієнта.Згідно п. 4.6 Умов обслуговування, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.Згідно п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого Кредиту та Овердрафту) Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами.Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 1.1.7.31 умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пеня та штрафів) був збільшений до 50 років. Як вказує позивач, відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 30.06.2016 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість у розмірі 34 172,80 грн., яка складається з: 2 990,65 грн. заборгованості за кредитом; 25 578,68 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 603,47 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 7-12). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не може погодитися зі ствердженнями представника відповідача про те, що в 2007 році відповідач не отримував кредит КБ" Приватбанк",а отримав кредит лише в 2010 році, оскільки зазначене твердження відповідача спростовується копією заяви [PERSON] від 17.10.2007р. на отримання кредиту(а.с.14) та випискою по рахунку, відкритої на ім"я [PERSON](рахунок № [NUMBER]), наданою позивачем, відповідно до якої по кредитній картці проводилися операції починаючи з 17.10.2007р. в тому числі як зняття готівки , так і внесення сум на погашення кредиту, остання операція по рахунку 26.03.2013 року (внесення 220 грн. відповідачем на рахунок). З наданої виписки по рахунку також вбачається , що кредитні картки КБ"Приватбанк", які видавалися [PERSON]після закінчення строку дії попередньої картки, хоча мали інші номери ніж первісна кредитна картка, але загальний облік всіх банківських операцій [PERSON] проводився банком за первісно відкритою на ім"я [PERSON].10.2007р. карткою [NUMBER] (а.с.85-92 ). Суд також не може прийняти до уваги доводи представника відповідача стосовно необхідності застосування загального строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК УКраїни, до даних кредитних правовідносин, оскільки відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається з п.1.1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пеня та штрафів) був збільшений до 50 років(а.с.171) Відповідно до наданої представником позивача копії заяви [PERSON] від 12.10.2010р. відповідач перед підписанням заяви ознайомився із Тарифами, Умовами та Правилами надання банковських послуг, які розміщені на офіціальному сайті Приватбанка, а також зобов"язується регулярно ознайомлюватися з їх змінами(а.с.127). Тобто, підписуючи заяву про надання кредиту відповідач надав свою згоду в тому числі на збільшення строку позовної давності по кредитним правовідносинам з позивачем до 50 років. Таким чином, посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності та необхідність відмови в зв"язку із цим в задоволенні позовних вимог є безпідставним. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Білозерське Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 21 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-12) позивачем зроблений розрахунок пені та комісії станом на 30.06.2016 року в розмірі 3 500,00 грн.(а.с.12). З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом на 05.04.2014 року розмір нарахованої пені та комісії складав - 900,00 грн., розмір пені та комісії, який підлягає стягненню з відповідача з дотриманням вимог вищезазначеного закону складає 900,00 грн. Суд також вважає, що позивачем не доведено підстави для нарахування пені та комісії за період з 06.04.2014 р. по 30.06.2016 р., в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 603,47 грн. (процентна складова). Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 29 469,33 грн., в тому числі: 2 990,65 грн. заборгованості за кредитом; 25 578,68 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 188,34 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial