Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 43 484 грн. 36 коп., інфляційні втрати - 4731 грн, 06 коп., 3% річних - 1987 грн, 16 коп., витрати по сплаті судового збору - 1921 грн., 00 коп., та за правничу допомогу адвоката - 5 000 грн, а всього 57 123 грн., 58 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 02.06.2016 року власником квартир та нежитлових приміщень вищезазначеного багатоквартирного будинку створено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» та зареєстровано 02 лютого 2018 року, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців номер: 1 0701020000073358 та визначено порядок управління багатоквартирним буднком . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницьца 6-Б» передбачено обов`язок співвласника виконувати обов`язки, передбачені статутом, а саме - своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні платежі та внески. З метою забезпечення функціонування та утримання будинку за вказаною адресою об`єднанням співвласників укладено ряд договорів. Однак відповідач внески у відповідності до положень Статуту не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті внесків за період з 01.04.2018 року по 08.10.2019 року згідно уточнених позовних вимог від 28.05.2020 р, в сумі 42 384 грн., 18 коп., ., інфляційні втрати - 550 грн, 99 коп., 3% річних - 407 грн, 58 коп., витрати по сплаті судового збору - 1921 грн., 00 коп., та за правничу допомогу адвоката - 5 800 грн, а всього 51 063 грн., 75 коп. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.20020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами позовного спрощеного провадження. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та просив задовільнити з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав копію квитанції щодо сплати за утримання будинку за липень - вересень 2020 року та просив розглядати справу у відсутність та відмосити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 38906497. 08.06.2010 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б», що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно положень розділу II Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б»,метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. За змістом розділу IV Статуту, порядок сплати, перелік внесків і платежів співвласників, у тому числі розміри відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Відповідно до розділу V Статуту, співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі. Відповідно до Протоколу установчих зборів ОСББ «Старонаводницька 6-Б» від 02 червня 2016 року, було затверджено кошторис Обєднання співлваників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» на 4-й квартал 2016 року в сумі 766 800, 00 грн., на 2017 року р. в сумі 3 612 00 грн За частиною 1 статті 11 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в редакції, що діяла на момент створення позивача, об`єднання після набуття статусу юридичної особи може прийняти на власний баланс весь житловий комплекс. Законом України від 14.05.2015 №417-VIII статтю 11 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" виключено. У зв`язку з тим, що стаття 11 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", яка передбачала утримання багатоквартирного будинку на балансі ОСББ станом на теперішній час виключено із Закону, та з урахуванням того, що Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та чинна редакція Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не передбачає необхідності прийняття багатоквартирного будинку на баланс ОСББ, відповідно до статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення щодо передання управителю усіх або частини функцій з управління багатоквартирним будинком або всіх функцій - ОСББ є достатньою підставою для здійснення ОСББ функцій управителя будинку. Отже, закон усуває необхідність передачі житлового комплексу на баланс ОСББ для виконання останнім функцій з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) абошляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені права об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, до яких включено право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднаннявнесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Статтею 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 15 цього Закону співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення статуту позивача, а також надавши оцінку рішенням загальних зборів ОСББ, рахункам на оплату внесків за утримання будинку та прибудинкової території, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача як власника житлового приміщення сплачувати платежі (внески), встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, на утримання будинку та прибудинкової території, а також інші платежі. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласника багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. При цьому з матеріалів справи не встановлено даних про оскарження та визнання недійсними рішень позивача про встановлення розміру внесків, оформлених вищевказаними протоколами. Кошти, які позивач просить стягнути з відповідача - це платежі по внесках за період з 01.04.2018 року по 08.10.2019 року на утримання будинку, прибудинкової території, розмір яких затверджено рішенням загальних зборів ОСББ. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем на момент розгляду справи не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати за надані послуги позивачем. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані позивачем не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір має бути доведений та документально підтверджений. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, стороною позивача опис робіт не не надано. Крім того, стороною позивача не надано документи на підтвердження оплати позивачем професійних послуг адвоката. За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, у розмірі 42 384,18 грн., трьох процентів річних - 407,58 грн., інфляційних нарахувань - 550, 99 грн., а всього - 45 263,75 грн. Проте, позивачем не надано доказів по перше договір з адвокатом, яким укладено, не надано розрахунок оплати послуг адвоката, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За таких обставин, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Згідно ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921гривень.

Outcome: partial