Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка звернувшись в суд з даним позовом посилається на те, що з 2015 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, де працювала на посаді адміністратора структурного підрозділу "Бом Бік" Коломия. Зазначає, що [INFO] народила дитину та з 24 липня 2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і згідно листка непрацездатності від 30 березня 2018 року мала право на одержання допомоги у зв"язку із вагітністю та пологами за 126 днів. Звернувшись до відповідача із заявою про виплату зазначених коштів, відповіді не отримала, а направлений нею на адресу ПП "Вієс Груп" лист повернувся, у зв"язку із закінченням терміну зберігання. Вказує, що з метою отримання інформації звернулась до Калуського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області, звідки отримала відповідь про те, що листок непрацездатності включено до заяви-розрахунку підприємства від 26 квітня 2018 року на суму 14187,96 грн. та платіжним дорученням № 1160 від 27 квітня 2019 року кошти перераховані на спеціальний рахунок підприємства. Однак, сума допомоги на даний час їй не виплачена, тому просить стягнути з відповідача вказану суму, 10000 грн. моральної шкоди та 768,40 грн. судового збору. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим належним чином за зареєстрованим місцем знаходження, свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Врахувавши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 2015 року перебувала у трудових відносинах з приватним підприємством "Дейсон Транс-авто", де працювала на посаді адміністратора структурного підрозділу "Бом Бік" Коломия, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.8-9). 11 лютого 2016 року приватне підприємство "Дейсон Транс-авто" перейменовано у приватне підприємство "Віес Груп". [INFO] позивач народила дитину, [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14) та з 24 липня 2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач, як працевлаштована особа, відповідно до ст. 2 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування...", у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням дитини являється застрахованою особою в порядку загальнообов"язкового державного соціального страхування. 17 квітня 2019 року Листопад звернулась до відповідача із заявою про виплату допомоги у зв"язку із вагітністю та пологами, направивши на адресу підприємства рекомендований лист, який повернувся не вручений адресату. Тоді, з метою з"ясування причин невиплати допомоги, позивачка звернулась до Калуського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального стпахування України в Івано-Франківській області, звідки отримала відповідь про те, що листок непрацездатності АДЛ 461468 за період з 20 березня 2018 року по 23 липня 2018 року включено до заяви-розрахунку ПП "Віес Груп" від 26 квітня 2018 року на суму 14187,96 грн. Платіжним дорученням № 1160 від 27 квітня 2018 року кошти перераховані на спеціальний рахунок підприємства № [NUMBER] в АТ КБ "ПриватБанк" для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, які 02 травня 2018 року поступили на вкаханий рахунок для подальшої їй виплати (а.с.20). Статтею 17 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 року та ст. 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв"язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 29 Закону України Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування..." у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням дитини, від 18 січня 2001 року, застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку (вагітність та пологи п.8 ст. 2 Закону) матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом. На підставі ст. 50 Закону, матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням, у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням, застрахованим особам призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків. Однак до теперішнього часу допомога позивачці, у зв"язку з вагітністю та народженням дитини за період з 20 березня 2018 року по 23 липня 2018 року, відповідачем не виплачена. Порядок обчислення заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов"язковим соціальним страхуванням, передбачений Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль до організації свого життя. Матеріали справи свідчать про те, що у зв"язку з грубим порушенням відповідачем гарантій позивача на працю, передбачених ст. 184 КЗпП України, позивач перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати, у зв"язку з народженням другої дитини, була позбавлена можливості отримати встановлену законом соціальну допомогу і залишилася з двома малолітніми дітьми без засобів до існування, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних зв"язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації як її власного життя, так і життя двох малолітніх дітей. Враховуючи викладене та глибину душевних страждань, пов"язаних не лише з переживаннями щодо порушення власних прав, погіршенням власного здоров"я, але і зі стражданнями за здоров"я та необхідне матеріальне забезпечення новонароджених дітей, суд знаходить даний психотравмуючий фактор значним, а тому належною компенсацію вказаних страждань на погляд суду буде відшкодування відповідачем моральної шкоди в сумі 3 000,0 грн. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, суд з наведених вище підстав вважає, що позовні вимоги позивача доведено наданими доказами, а тому підляють задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та ст.ст. 179, 184, 237-1 КЗпП України, ст. 17 Закону України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року, ст.ст. 2, 29, 50 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування, у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", від 18 січня 2001 року, ст.ст. 4,5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved