Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

07 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 111792 грн. 31 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що заява від 03.04.2012 не підтверджує доводів позивача про ознайомлення позивача з "Умовами та привилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом від 06.03.2010 та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті. Оскільки банк не виконав свого обов'язку, не надав доказів повідомлення, внесення змін до договору стосовно зміни тарифів являється безпідставним та таким, що не відповідає законодавству та власним правилам банку. Розрахунок заборгованості також не відповідає нормам законодавства, оскільки не містить ні періоду нарахування, ні посилання за якими правилами проводилися ці нарахування, як нараховувалися проценти. Крім того, представник відповідача зазначив, що з моменту припинення дії картки пройшло більше трьох років, а тому необхідно застосувати строки позовної давності. Представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено укладання Договору, на який він посилається, не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог, а самі вимоги заявлені після строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2012 року [PERSON] стала клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а/с 7), згідно якої отримала кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. За інформацією Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», наданої на вимогу ухвали суду від 30.05.2018, згідно підписаного сторонами договору № б/н від 03 квітня 2012 року, відповідачу було видано наступні кредитні картки: -№ 4149437738550076 від 20 листопада 2012 року, строк дії якої по липень 2016 року; - № 5211537313792157 від 12 березня 2013 року, строк дії якої по березень 2016 року. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Також, п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору, а тому розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг. У відповідності до пунктів 2.1.1.5.3; 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку звернутись в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам. Про зміни в тарифах банк, у відповідності до вказаних умов договору, повідомляв відповідача у виписках по картрахунку при нарахуванні відсотків за користування кредитними коштами за попередній період. Заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавала, що свідчить про згоду останньої зі змінами тарифів. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 28 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як зазначено позивачем, відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 111792 грн. 31 коп., з якої 4567 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом, 96924 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам, 4500 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5299 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 5-6). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Представником відповідача заявлено про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, оскільки з моменту припинення дії картки пройшло більше трьох років. Проте, дане твердження представника відповідача спростовується матеріалами справи, а саме довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що термін дії кредитної картки, яка була видана відповідачу 20.11.2012 закінчився у липні 2016 року, а інша кредитна картка видана 12.03.2013 з терміном дії до березня 2016 року. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, комісії та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно комісії, пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4500 грн. слід відмовити. Згідно п.2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду і не спростованого відповідачем, з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню 500 грн штрафу (фіксована частина) та 5299 грн. 63 коп. штраф (процентна складова). Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів, штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 03 квітня 2012 року, становить 107292,31 грн., яка складається з 4567 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом, 96924 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5299 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором станом на 31 січня 2017 року в сумі 107292,31 грн., яка складається з 4567 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом, 96924 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5299 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова) Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial