Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] 4 811 грн., як компенсацію за не повернення золотих зубів, що були на тілі померлої [PERSON] в момент передачі тіла за Актом від 16 жовтня 2013 року, 900 грн. за ненадану послугу щодо збереження тіла останньої та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Вимоги мотивує тим, що у зв"язку зі смертю його дружини [PERSON] [INFO] через агента відповідача, який представився [PERSON], було укладено договір про надання додаткових ритуальних послуг, відповідно до якого була домовленість про порядок повернення 17 золотих зубів та коронок з тіла померлої його дружини. Також агентом було роз"яснено, що кошти в сумі 3 780 грн. необхідно сплатити за виконання та підготовку усіх заходів за договором, у тому числі за утримання тіла в моргу на протязі 5 діб, а саме по 250 грн. за добу знаходження тіла в холодильнику моргу та у разі отримання тіла через добу зайві кошти будуть йому повернуті. Ним були передані агенту 3 780 грн., однак тарифікації сплачених послуг надано не було. Договір у його присутності він доручив підписати своєму сину [PERSON] через певні душевні хвилювання в день смерті дружини, так як йому (позивачу) 84 роки, переніс два інфаркти, інсульт, є інвалідом 2 групи. В подальшому на протязі тривалого часу, а саме з 23 год. 00 хв. 15 жовтня до 02 год. 45 хв. 16 жовтня 2013 року всупереч домовленостям та запевнянням агента, що уклав договір, була виконана умова угоди про вивезення тіла з оселі до моргу на протязі 30-40 хв. після отримання всіх коштів за договором, про що було складено акт прийому-передачі тіла померлої від 16.10.2013 року у якому зазначено, що в роті померлої має місце 17 золотих коронок, які просили "санітара", який займатиметься тілом його дружини, передати під час видачі тіла о 7 годині ранку 17 жовтня 2013 року. У зазначений час він з сином на своєму автомобілі прибули до ПД "Пам"ять", однак до 7 год. 30 хв. тіла отримати не змогли, двері будівлі їм не відкривали, на їхні телефонні дзвінки агенту Валерію та на всі номери телефонів вказані у рекламному проспекті отриманому під часу оформлення договору тривалий час зазначені абоненти відповідали, що біля ПД "Пам"ять" їх не має, потім просили почекати доки знайдуть санітара. Тіло вони отримали лише після 07 год. 30 хв. На його вимогу видати золоті коронки та зуби співробітник ПД "Пам"ять" заявив, що він не може їх передати, про що було зроблено запис у акті прийому-передачі тіла. Через невиконання договірних зобов"язань щодо вчасної передачі тіла він вимушений був майже дві години з труною стояти у "пробках" по місту Києву у зв"язку з початком години "пік" та ще три години добиратися через весь Київ до місця поховання у Житомирську область. Зазначеними діями відповідача йому нанесена матеріальна шкода в сумі 4 811 грн. та моральна шкода у розмірі 5 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, надмірних хвилюваннях і фізичному болю, які отримав через протиправну поведінку до нього та його сина [PERSON] з боку відповідача, він вимушений був звертатися за невідкладною допомогою, тривалий час лікуватись, витрачати значні кошти. У ході розгляду справи третьою особою у справі [PERSON] була подана позовна заява із самостійними вимогами до Фізичної особи підприємця [PERSON], третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про стягнення з відповідача компенсації за не повернення золотих виробів (золотих зубів), що були на тілі померлої [PERSON] в момент передачі тіла за Актом від 16.10.2013 року, в сумі 4 811 грн., стягнення коштів за ненадану послугу щодо збереження тіла померлої у розмірі 900 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. (а.с. 61-64). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] до Фізичної особи підприємця [PERSON], третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про стягнення коштів за неналежне виконання договірних зобов"язань, відшкодування матеріальної та моральної шкоди було об"єднано у одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Фізичної особи підприємця [PERSON], треті особи [PERSON], Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про стягнення коштів за неналежне виконання договірних зобов"язань, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 68, 69). Також протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року до участі у справі за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON], відповідно до положень ст. 35 ЦПК України, було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (а.с. 70). Під час розгляду справи позивач [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, відповідно якої просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20 000 грн., у решті вимоги залишає без змін (а.с. 114). Третьої особою [PERSON] також була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з ФОП [PERSON] компенсацію за не повернення золотих виробів (золотих коронок), що були на тілі померлої [PERSON] у момент передачі тіла за Актом від 16.10.2013 року в сумі 9 622 грн., кошти за ненадану послугу щодо збереження тіла померлої у розмірі 900 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. (а.с. 112, 113). Заяву мотивує тим, що отримані за запитом суду докази від Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві свідчать про відсутність будь-яких понівечень і пошкоджень на обличчі померлої [PERSON] одразу після її смерті, разом з тим наявні у справі фотознімки, які зроблені під час поховання померлої, підтверджують стан тіла [PERSON] після його отримання за актом передачі, при цьому на обличчі останньої наявні травми, пошкодження, понівечені губи після фізичного вилучення 17 золотих зубів та коронок з тіла померлої під час його знаходження у відповідача. Із загально відомих джерел ним отримано інформацію про вартість грама золота від 550 грн. до 999 грн. за грам, тому заявлені збільшує до 9 622 грн., оскільки початково заявлялися вимоги з розрахунку вартості дорогоцінного металу 283 грн. за грам. Також ганебність вчинку відповідача не відповідає моральним засадам суспільства, через зазначені протиправні дії його батько отримав надмірі хвилювання, був вимушений після побаченого лікуватися у стаціонарних установах. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON], який також є третьою особою та позивачем за позовом третьої особи із самостійними вимогами, підтримав позов [PERSON] та свій позов зі збільшеними розмірами заявлених вимог та обставини, викладені у заявах. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила; представником відповідача суду надано письмові заперечення на позов з проханням відмовити у задоволенні вимог, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, вислухавши [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON], як замовником, та Суб"єктом підприємницької діяльності [PERSON], як виконавцем, 16 жовтня 2013 року було укладено Договір на надання додаткових ритуальних послуг щодо померлої [PERSON] (надалі по тексту - договір, а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до умов договору погоджено самовивіз 17.10.2013 р. о 7 год. 00 хв. та виконавець зобов"язаний забезпечити доставку предметів ритуальної належності за адресою м. Київ, вул. П.З, 26, ПД "Пам"ять"; вартість замовлених послуг становить в сумі 3 780 грн., крім того додатково зазначено, що вартість перевезення, зберігання, дез. оброблення, одягання, омивання та грим становить в сумі 2 800 грн. В пункті 6 договору огляд тіла померлого вписано "золоті коронки". Міститься також у договорі запис 7-30 год. видано 17.10.2013 р. На підтвердження вимог позивачами надано Акт прийому передачі тіла померлого від 16.10.2013 р. у якому наявний запис [PERSON] "В роті має місце золоті коронки 17 (сімнадцять)" та запис "не выдано 17.10.2013" іншим почерком (а.с. 6). Відповідачем суду надано копію Акту прийому передачі тіла померлого від 16.10.2013 р. у якому міститься запис - коронки жовтого металу в кількості 17 шт. (а.с. 20). В запереченнях на позов представник відповідача [PERSON] зазначає про те, що вимоги є незаконними та необґрунтованими, укладеним між сторонами договором від 16.10.2013 року визначено перелік та види послуг ціна яких є фіксованою та не залежить від кількості діб перебування тіла на зберіганні, також позивачу було роз"ясно, що послуга з видалення коронок не надається, проте бажаючи піти на зустріч клієнту позивачу обіцяли спробувати це зробити, проте не обіцяли зробити напевне, у зв"язку з відсутністю необхідних інструментів на навичок у санітара дану процедуру проведено не було, про що позивачу повідомили під час видачі тіла (а.с. 18, 19). За заявленими вимогами позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача кошти за не повернення 17 золотих коронок, що були на тілі померлої [PERSON] у момент передачі тіла відповідно укладеного договору за Актом від 16.10.2013 року у розмірі 4 811 грн., виходячи із ціни за 1 грам золота в сумі 283 грн. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] просить стягнути з ФОП [PERSON] кошти за не повернення 17 золотих коронок у розмірі 9 622 грн., мотивуючи вартість 1 грам золота в межах сум від 550 грн. до 999 грн. Згідно вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі посилаються на те, що з працівником відповідача була домовленість про вилучення у померлої [PERSON] 17 золотих коронок та повернення їм під час передачі тіла, що зроблено не було, при цьому вже під час поховання на кладовищі побачили травми і пошкодження на обличчі померлої, її понівечені губи, що не було зафіксовано співробітниками Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві під час огляду ними тіла відразу після смерті [PERSON], що свідчить про невиконання умов договору та надругою над тілом. Однак дані пояснення суд не може взяти до уваги, виходячи з наступного. Як убачається зі змісту договору про надання додаткових ритуальних послуг від 16.10.2013 року, його умовами не передбачено надання послуг по вилученню зубних коронок у померлої [PERSON] Запис у акті прийому передачі тіла померлої про те, що коринки не видані 17.10.2013 року також не свідчить про їх зняття та відсутність у померлої [PERSON] під час передачі тіла, а наявні фізичні пошкодження на обличчі померлої на які посилаються позивачі, що зафіксовані на фотознімках, можуть свідчити про намагання зняти зубні коронки. При цьому, як пояснив суду сам позивач [PERSON], чи були наявні у роті його матері золоті коронки чи вони були вилучені на момент поховання тіла йому не відомо, оскільки рот був зашитий. Крім того, позивачами суду також не надано будь-яких доказів про те, що зубні коронки у [PERSON] були виготовлені із золота, а не з жовтого металу, як і відсутні докази щодо наявної ваги спірних виробів. Враховуючи зазначене, вимоги у частині стягнення з відповідача компенсації на неповернення золотих коронок задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Також суд не вбачає за можливе задовольнити вимоги у частині стягнення коштів 900 грн., як такі, що тіло померлої [PERSON] забрали раніше та додатково два дні воно не зберігалося у холодильнику моргу (виходячи з вартості цих послуг по 450 грн. за добу), оскільки як зазначено вище, відповідно до умов договору від 16.10.2013 року було обумовлено отримання труни з тілом померлого 17.10.2013 року, при цьому послугу за зберігання включено у загальну суму 2 800 грн. з рядом інших послуг, тобто договором не передбачалося зберігання тіла три доби (а.с. 81). Що стосується вимог позивачів про стягнення на їх користь моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз"яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер і відшкодування моральної шкоди у такому випадку умовами укладеного правочину та законом не передбачено. Крім того, позивачі не надали суду будь-яких доказів, які підтверджують факт заподіяння їм моральних страждань діями відповідача. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: dismissed