Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4158,99 грн. та моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Гадяцького районного суду від 28.11.2016 року був звільнений [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, в зв"язку з закінченням строків давності. Як пояснює позивач, 16 січня 2005 року близько другої години ночі [PERSON] разом із своїми друзями перебував в стані алкогольного сп"яніння в с. Вирішальне Лохвицького району поблизу магазину-кафе "Асторія", куди підійшов [PERSON] , який теж перебував в стані алкогольного сп"яніння. В ході розмови між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, в ході якої відповідач по справі кулаком правої руки завдав одного удару в ліву частину голови [PERSON] , внаслідок якого останній впав на спину та вдарився головою об асфальтово-бетонне покриття. В подальшому [PERSON] був відвезений додому, де самостійно вийшов з автомобіля і направився в бік домогосподарства. Близько 6 години ранку 16.01.2005 року позивач по справі виявила чоловіка [PERSON] біля будинку в непритомному стані. Після госпіталізації до Лохвицької ЦРЛ, не приходячи до тями, [INFO] [PERSON] помер. Під час досудового слідства по даній справі було встановлено, що смерть [PERSON] сталася в результаті дій [PERSON] і його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України. [PERSON] була визнана потерпілою в кримінальному провадженні. В зв"язку із похованням свого чоловіка [PERSON] , позивач понесла матеріальні витрати на загальну суму 1169,80 грн. Крім того, на час смерті [PERSON] мав заборгованість по картковому рахунку в Роменському відділенні Конотопської філії АБ "Експрес-Банк" в сумі 2989,49 грн. і позивач по справі, як спадкоємець [PERSON] вимушена була сплатити вказану заборгованість. Окрім матеріальної шкоди позивач просить відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн., розмір якої обгрунтовує з врахуванням характеру та обсягу душевних, психічних страждань, характер її немайнових втрат. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4158,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн. Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 10.12.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. 05.02.2020 року до суду надійшов відзив-заперечення проти позову відповідача [PERSON] на позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. [PERSON] , відповідно до відзиву, просить відмовити у задоволенні позову, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки являються безпідставними та необґрунтованими, крім того позивач не надав суду необхідних належних допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. [PERSON] пояснює, що інкриміноване йому протиправне діяння віднесене до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п"яти років, а саме діяння вчинено внаслідок необережності (ст. 25 КК України). Відповідач просить врахувати суд, що ініціатором бійки був [PERSON] , а [PERSON] лише захищав свою сестру. Крім того, відповідач просить застосувати строки позовної давності. На підставі ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 20.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення, аналогічні вищенаведеним. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві та просили в судовому засіданні розглянути питання щодо застосування строків позовної давності. Суд, вислухавши сторони, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у позові, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, 16 січня 2005 року близько другої години ночі [PERSON] разом зі своїми друзями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебували у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись поблизу магазину- кафе «Асторія», що розташоване у с.Вирішальне Лохвицького району. При цьому вищевказані особи продовжували вживати горілку. За деякий час до компанії [PERSON] підійшов [PERSON] , який також перебував у стані алкогольного сп"яніння і в ході розмови між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка переросла у бійку. Нанісши один-одному по кілька ударів, бійка скінчилась. Після цього між [PERSON] та [PERSON] , сестрою [PERSON] , зав"язалась сварка, в ході якої, [PERSON] підійшов до [PERSON] і кулаком правої руки завдав одного удару в ліву частину голови останнього, внаслідок якого, [PERSON] впав на спину та вдарився головою об асфальто-бетонне покриття. Після отриманого удару та падіння, [PERSON] протягом кількох хвилин втратив свідомість, ніяких активних рухів не робив. Тоді [PERSON] підняв [PERSON] і поставив на ноги. У подальшому [PERSON] почав приходити до тями, але говорити і самостійно рухатися не міг. До місця події, під"їхав автомобіль марки ГАЗ-24 «Волга» під керуванням [PERSON] [PERSON] при допомозі [PERSON] посадили [PERSON] в машину і попросили відвезти його додому, на що останній погодився. Під"їхавши до будинку [PERSON] , що розташований у с. Вирішальне Лохвицького району, останній вийшов з машини самостійно і направився у бік власного домогосподарства. Близько 6 години ранку 16.01.2005 р. [PERSON] , дружина [PERSON] , виявила останнього біля будинку у непритомному стані. [PERSON] після госпіталізації до Лохвицької ЦРЛ, не приходячи до тями 17.01.2005 р. о 04 год. 20 хв. ранку помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи №17-Д від 26.01.2005 р., при судово-медичному обстеженні трупа [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння кісток черепу з субарахноідальним крововиливом переважно правої частини голови, субдуральної гематоми голови справа, порушення долей речовини мозку та суцільним крововиливом в м"які тканини голови, переважно справа, саден обох наколінників, лівого ліктя, лівого променево-зап"ясткового суглобу, тилу правої кисті, підборіддя, синців обох кисть та лівого променево-запясткового суглобу, правої гомілки, краю реберної дуги зліва та лівої підвздошної області, нижньої губи справа, обох очних западин та носа, перелому кісток носу, забитих ран спинки носа, області скроневої кістки з права. Дані обставини також підтверджено повторною судово-медичною експертизою № 272 від 06.09.2007 р., яка була проведена експертами Головного Бюро СМЕ МОЗ України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №19 від 26.01.2005 р. механізм нанесення тілесних ушкоджень, заподіяних [PERSON] [PERSON] та зворотній механізм ушкоджень, в основному та практично відповідає показаному [PERSON] в процесі відтворення 18.01.2005 р. і підтверджується судово-медичними даними, встановленими при проведенні експертизи [PERSON] та дослідженні трупа [PERSON] . Таким чином, згідно п. 3 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, саден, синців та подряпин, заподіяні [PERSON] під час вищевказаної бійки [PERSON] , не мають безпосереднього відношення до причини смерті і можуть бути віднесені у своїй сукупності до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 26.01.2005 р. механізм нанесення тілесних ушкоджень, заподіяних [PERSON] [PERSON] в основному та практично відповідає показаному [PERSON] в процесі відтворення 18.01.2005 р. і підтверджується судово-медичними даними, встановленими при дослідженні трупа [PERSON] , а саме нанесення удару кулаком в ліву частину голови [PERSON] та наступне його падіння з додатковим прискоренням на асфальтоване покриття ґрунту задньо-правою частиною тіла і ударом правою поверхнею голови. Таким чином, згідно п. 1 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння кісток черепу з субарахноідальним крововиливом переважно правої частини голови, субдуральної гематоми голови зправа, порушення долей речовини мозку та суцільним крововиливом в м"які тканини голови, переважно справа, заподіяні [PERSON] під час вищевказаної бійки [PERSON] , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх спричинення. Згідно п. 2 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., смерть [PERSON] настала від крововиливів під м"яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку викликаних травмою з переломом склепіння черепу. Дані обставини також підтверджено повторною комісійною судово-медичною експертизою № 272 від 06.09.2007 р., яка була проведена експертами Головного Бюро СМЕ МОЗ України.

Outcome: partial