Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

19.02.2020 позивач звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом і просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 19.10.2015 в сумі 139080, 18 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 19.10.2015 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно п.2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5 % від суми позову. У порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконувала та станом на 27.01.2020 року має заборгованість у розмірі 152498, 00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 121000, 00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 31498, 00 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 0, 00 грн.. Також зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості та кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 139080, 18 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 121000, 00 грн.; заборгованість по процентам за період з 19.10.2015 по 17.10.2019 - 18080, 18 грн.. 20.02.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.40). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.43-44). 23.04.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.50-52), згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки копія Анкети - заяви, яка додана до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу та є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні ЦК України і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якої підтверджується доданими до позовної заяви документами, що свідчить про відсутність договору між сторонами. Також у Анкеті - заяві відсутні будь - які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання. Анкета - заява взагалі не підтверджує надання будь - яких кредитних коштів, а містить, крім анкетних даних особи, інформацію про освіту, сімейний стан, розмір доходів та посилання, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг разом складають договір про надання банківських послуг. Матеріали позовної заяви також не містять доказів отримання будь - яких платіжних карток відповідачем та отримання будь - яких кредитних коштів. Вважає, що позивач безпідставно зробив припущення про те, що Анкетою - заявою підтверджується факт проінформованості відповідача про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які відповідачу було надано нібито в письмовій формі. Також зазначає, що відповідач на час підписання Анкети - заяви не надавала згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Крім того, розрахунок заборгованості, який складений станом на 27.01.2020 і доданий до позовної заяви, підписаний невідомою особою та не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом та не відповідає Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Враховуючи вищевикладене просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. 05.06.2020 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.73-78) та зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.10.2015 року та отримала кредит у розмірі 121 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Щодо форми кредитного договору то підписавши цю заяву, відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, відповідачу було надано Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчується власним підписом в заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлена, про що свідчить підпис в заяві. На підставі поданої заяви, що разом з У мовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п.1.1.1.62 Умов), яку отримала відповідач та мобільний телефон, який вказала відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві. Стосовно наданих банком доказів укладення кредитного договору зазначає, що банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань, а саме копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг зазначає, що позивачем надана копія анкети-заяви від 19.10.2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитно картки "World Black Edition" та особистим підписом засвідчила, що "Я згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді". Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Банк надав виписку з карткового рахунку, з якої прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, а отже й отримала кредитну картку "World Black Edition", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимим доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, інший розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Стосовно наданого банком розрахунку заборгованості зазначає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунку кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, тому банк надає виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.2012 №578/5. З виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, а потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Щодо посвідчення розрахунку заборгованості зазначає, що позовна заява від імені АТ КБ "Приватбанк" подана представником Гребенюком О.С. згідно довіреності. Саме представником банку було підписано розрахунок заборгованості. Про вказане право зазначено в довіреності №367-К-Н-О, згідно якої він уповноважується підписувати виписки за рахунками, розрахункові документи. 24.05.2021 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення (а.с.179) та просить перевірити розрахунки учасників справи щодо встановлення суми заборгованості на користь позивача у різниці між фактично отриманими і повернутими коштами, оскільки зміст розрахунку відповідача, складеного станом на 23.03.2021, відображає суми встановлених кредитних лімітів і повернутих коштів. Зарахування позивачем сум непогоджених відсотків, пені і штрафів та інших платежів на свою користь по зобов`язанням за угодою №б/н від 19.10.2015, які не погоджені відповідачем, не допускається та такі суми мали спрямовуватися на фактичне погашення заборгованості по тілу кредиту. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав різницю непогашеної на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 854,10 грн. Зазначив, що з урахуванням пояснень позивача про встановлення відповідачу кредитного ліміт в загальному розмірі 121000, 00 грн. позивачу було повернуто в рахунок погашення заборгованості 111145, 90 грн., тобто різниця непогашеної заборгованості по тілу кредиту становить 9 854, 10 грн. Позовні вимоги в частині заборгованості по процентам вважає безпідставними, оскільки розмір процентів не погоджувався відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 19.10.2015 між сторонам укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписаною відповідачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.10). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До позовної заяви банк додав довідку, що між АТ КБ "Приватбанк" та відповідачем був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано кредитні картки (а.с.110). Крім того, до позовної заяви банк додав довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.109). З наданого позивачем розрахунку, який долучено до позовної заяви, вбачається, що заборгованість становить 139080, 18 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 121000, 00 грн.; заборгованість за процентами за період з 19.10.2015 по 17.10.2019 - 18080, 18 грн. (а.с.8-9). Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" що підтверджується витягом із статуту Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.35-37). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з наданої позивачем копії заяви відповідача від 19.10.2015 року (а.с.10) процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути також заборгованість за процентами. В обгрунтування прав вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці в Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено і у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15). За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг "ПриватБанку", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ "ПриватБанку" дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону "Про захист прав споживачів" щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважає узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Саме такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Отже, враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості в частині тіла кредиту, то оскільки відповідач порушила зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 121000, 00 грн., що підтверджується наданим розрахунком, тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача наявної заборгованості за тілом кредиту. Крім того, відповідач та представник відповідача не заявляли клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, тобто своїм правом надання доказів та подання заяви про призначення експертизи у встановлені ЦПК України строки не скористалися. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 828, 74 грн.

Outcome: partial