Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Приватне підприємство "Виробничо - комерційна фірма "Ортекс" про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ПАТ «Енергобанк» та ПП ВКФ «Ортекс» було укладено договір про надання кредитної лінії від 04.08.2011 року №040811/01, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 2 600 000, 000 грн. Термін користування кредитом до 31 липня 2014 року, процентна ставка 20% річних. З метою забезпечення виконання вказаного договору, 04.08.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель узяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ПП «Виробничо-комерційна фірма» «Ортекс». Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором поруки, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30.10.2013 року становить 3 163 729, 90 грн. та включає в себе 2 432 258,08 грн. заборгованості за кредитом, 688 938, 41 грн. заборгованості за процентами, 7 571, 23 грн. пеня за користування кредитом, 34 962, 17 грн. пеня за відсотками. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором поруки. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні (а.с. 152-154). Додатково надав пояснення про те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки заявлена позивачем до стягнення із відповідача сума коштів значно перевищує реальну суму заборгованості перед позивачем. Крім того, вважає, що порука є припиненою у зв'язку із збільшенням обсягу відповідальності поручителя, адже без його відома було змінено умови договору про надання кредитної лінії від 04.08.2011 року, що стверджується додатковою угодою №040811/11/4 від 06.08.2012 року, за умов якої сторони погодили збільшення процентної ставки за користування кредитом до 24% річних замість 20%, а за наявності обставин процентна ставка буде збільшена до 27% річних. Водночас представник відповідача покликається на те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, 08.09.2014 року подав пояснення по суті позову (а.с.155-156) в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Енергобанк», оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до поручителя з вимогою про сплату заборгованості, передбачений ч.4 ст.559, крім того сума заборгованості значно перевищує реальну суму боргу, а сума пені, яку просить стягнути позивач є безпідставною. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2011 року між ПАТ «Енергобанк» як кредитодавцем, та приватним підприємством "Виробничо - комерційна фірма "Ортекс", як позичальником, укладено кредитний договір, згідно з яким ПАТ «Енергобанк» надав відповідачеві кредит у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 2 600 000, 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних з кінцевим терміном повернення, до 31 липня 2014 року. (а.с.7-14). В забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №040811/01/P-2 від 04 серпня 2011 року (а.с.60-61) зі змінами та доповненнями до Додаткового договору до Договору поруки №0408/11/01/P-2 від 25.04.2012 року (а.с.61). Відповідно до п.2 Договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредитних коштів за основним зобов'язанням, виплату відсотків, виконання інших умов основного зобов'язання та відшкодування збитків, завданих кредитору, в зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням боржником умов основного зобов'язання (а.с.60). У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржника. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що сума заборгованості перед позивачем в тому числі щодо заборгованості по кредиту, відсотках, нарахованих штрафних санкцій та пені, значно перевищує реальну суму, оскільки не надав жодних доказів, які спростовують висловлений аргумент, та не заявив клопотання про призначення судової експертизи для вирішення питання про суму заборгованості [PERSON] В силу вимог ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Як передбачено п.п. 1.1. Додаткового договору укладеного 04.08.2012 року до Договору поруки №040811/01/Р-2 (а.с.158) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях ПП «Виробничо-комерційної фірми «Ортекс», що випливає з договору про надання кредитної лінії №040811/01 від 04.08.2011 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, що укладений між Кредитором та боржником, відповідно до якого Кредитор надає/відкриває Боржнику кредитну лінію з лімітом 2 600 000,00 грн. на строк з 04 серпня 2011 року по 31 липня 2014 року під 20 % річних по 31.03.2012 року, з 01.04.2012 року по 31.07.2012 року під 21,5 % річних, з 01.08.2012 року під 24 % річних. Даний Додатковий договір є невід'ємною частиною Договору поруки та набуває чинність з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками. Тобто, враховуючи наведене, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, про те, що внаслідок укладення 06.08.2012 року додаткової угоди №040811/11/4 до договору про надання кредитної лінії від 04.08.2011 року про збільшення процентної ставки, без згоди поручителя, збільшився обсяг його відповідальності, оскільки закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання з відсутності згоди поручителя на таку зміну, а умовами додаткової угоди обумовлено згоду поручителя на виконання змін та доповнень до основного договору. Разом з тим, згідно положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п.8.2 кредитного договору від 04.08.2011 року банк (позивач) має право вимагати від позичальника (ПП «ВКФ» «Ортекс») дострокового повернення заборгованості за цим договором у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та процентів за користування кредитом. В силу наявності простроченої заборгованості та скориставшись правами передбаченими кредитним договором, позивач листом-вимогою №55 від 03.04.2013 року (а.с.56-58) зобов'язав боржника - ПП «ВКФ» «Ортекс» та поручителів, зокрема [PERSON] достроково повернути всю суму заборгованості за кредитним договором, що станом на 28.03.2013 року становить 2 781 985,10 грн. Лист вимогу отримано позичальником та поручителем наручно 03.04.2013 року. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» надав роз'яснення про те, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на пропущення банком шестимісячного строку звернення до суду з вимогою до поручителя - [PERSON] Позивач скористався своїм правом в межах строку передбаченого чинним законодавством відповідно до умов передбачених п.8.2. Договору про надання кредитної лінії (а.с.12) Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за договором поруки від 04.08.2011 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved