Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 04 лютого 2016 року померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с.Рачин Горохівського району Волинської області вул.Жовтнева, 4, та неприватизовані земельні ділянки площею 0,39 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,15 га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, які були виділені [PERSON] згідно рішення Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Однак за життя [PERSON] зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також виготовити правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки виготовити не встигла. Оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та на земельні ділянки немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами та право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її імя в порядку спадкування після смерті [PERSON] Ухвалою від 02 березня 2017 року до участі в справі залучено [PERSON], як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник відповідача - Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про час та місце його проведення. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. З довідки № 446 від 01 липня 2016 року, виданої Рачинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі сільської ради № 2 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в с.Рачин Горохівського району Волинської області вул.Жовтнева, 4, та земельні ділянки, які були виділені для ведення особистого підсобного господарства орієнтовною площею 0,39 га та для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,15 га., значаться за [PERSON] Із архівного витягу з протоколу сесії Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 15/1 від 10 грудня 1993 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам", виданого 02 грудня 2016 року Державним архівом Волинської області за № 3595/01-20 (а.с.23), вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,39 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 184846, виданого 07 лютого 2016 року виконкомом Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (а.с.6), [PERSON] померла 04 лютого 2016 року в с.Опарипси Радивилівського району Рівненської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповіла все своє майно дочці [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 11 жовтня 2011 року Рачинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.58), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 46415742 від 13 січня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.42). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових справ № 46415713 від 13 січня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.41), стверджується, що спадкова справа після померлої [PERSON] заведена приватним нотаріусом [PERSON] Матеріалами спадкової справи № 82/2016, заведеної приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.50-61), стверджується, що крім позивача [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Крім того, син спадкодавця [PERSON] у встановлений законом термін відмовився від спадщини на користь [PERSON], а дочка спадкодавця [PERSON], яка має право на обовязкову частку у вищезгаданій спадщині, до нотаріальної контори із заявою не зверталась. Як вбачається із свідоцтва про народження серії ЯТ № 449843, виданого 28 вересня 1949 року Деражнянським районним бюро ЗАГСу Рівненської області (а.с.7), [PERSON] народилася 26 вересня 1949 року, її батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії ІЮ № 293718, виданим 01 червня 1975 року Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області, стверджується, що 01 червня 1975 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє прізвище на Кравчук. Довідкою № 1668 від 28 листопада 2016 року, виданою Бугаївською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, стверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] було с.Опарипси Радивилівського району Рівненської області, вул.Стрижака, 123, і в склад її сімї входить дочка [PERSON] (а.с.54). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], яка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в с.Рачин Горохівського району Волинської області по вул.Жовтнева, 4 (а.с.10-12), вищевказаний житловий будинок складається із коридора площею 4,7 кв.м., кімнати площею 15,6 кв.м., кімнати площею 15,7 кв.м., кухні площею 6,1 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й хлів, вбиральня, криниця. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державноїнотаріальної контори від 07 грудня 2016 року (а.с.14), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Рачин Горохівського району Волинської області по вул.Жовтнева, 4, та на земельні ділянки площею 0,39 га. та 0,15 га., що належали спадкодавцю [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON], входять земельні ділянки площею 0,39 га. для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON], має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її імя в порядку спадкування за заповітом після померлої 04 лютого 2016 року [PERSON]Я, а також визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 42,1 кв.м., де житлова площа складає 31,3 кв.м., допоміжна 10,8 кв.м., хлів (Б-1), вбиральню (В), криницю (Г) після померлої після померлої 04 лютого 2016 року [PERSON]

Outcome: approved