Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна. Позовні вимоги мотивував тим що між позичальником [PERSON] , та АКІБ "УкрСиббанк", (надалі - Банк) 26.10.2006 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11064771000, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 24 320,00 швейцарський франків зі сплатою 8,2 % річних. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та [PERSON] , уклали Договір поруки №11064771000 від 26.10.2006 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", яке виступає правонаступником АКІБ "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. 09.11.2018 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено Договір № 950/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в числі за Договором кредиту №11064771000 від 26.10.2006 та Договором поруки №11064771000 від 26.10.2006. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 06.10.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 982 376,71 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 490 563,17 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 297 776,52 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 194 037,02 грн. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору №11064771000 від 26.10.2006 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 06.10.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 143 745,60 грн. Нарахування 3% річних проведено на суму 490 563,17 грн. за період з 06.10.2017 по 06.10.2020 і складає 44 200,46 грн. Нарахування пені за подвійною обліковою ставкою проведено також на вищевказану суму за період з 06.10.2019 по 06.10.2020 і складає 99 545,14 грн. Враховуючи викладене просить стягнути солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , заборгованість за кредитним договором №110647771000 від 26.10.2006 року у розмірі 143 745,60 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 156,18 грн., та на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 13 січня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачам термін для подання відзиву на позовну заяву. 16 вересня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та згідно поданого клопотання просив проводити розгляд справи у відсутності представника. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог посилаючись на надані письмові пояснення, зокрема зазначила, що заявлений позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставним та необґрунтованим, а заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Заочним рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2010 року по справі №2-296/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , та [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №11064771000 від 26.10.2006 року в розмірі 163 141 грн. 79 коп. та понесених судових витрат. На виконання вказаного рішення, видано виконавчі листи. Ухвалою суду від 31.05.2021 року по справі №6/307/61/21 відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по даній цивільній справі та встановлено що 19.06.2019 року до виконавчої служби надійшов виконавчий лист №2-296/10 від 12.07.2010 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , в користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором. Було винесено постанову про звернення стягнення на автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.6, д.н.з., [NUMBER] та 29.05.2012 року кошти від реалізації автомобіля повернуто стягувачу, а 29.05.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану. Отже, Банк скористався своїм правом, і пред`явив до боржника та поручителя вимогу про дострокове повернення кредитних коштів і всіх належних платежів за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Такими діями, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати відсотків за користування кредитом. Однак, у спірних правовідносинах ТзОВ «Вердикт Капітал» заявив вимоги повторно про стягнення суми боргу за кредитом нарахованих відсотків та 3% річних на суму боргу станом на 06.10.2020 року, хоча заочне рішення Тячівського районного суду від 16.06.2010 року виконано, виконавчий документ після реалізації майна повернуто стягувачу. Тобто, Банк захистив своє порушене право, шляхом пред`явлення вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості та всіх належних платежів за невиконання позичальником зобов`язання. Щодо вимог до поручителя, то на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлено договором. Крім того, в межах розгляду судової справи №2-296/10 передумовою подачі позову слугувало направлення позивачем письмової вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів та звернувшись із позовною заявою про дострокове стягнення всієї суми позивач змінив строк і порядок нарахування процентів, а отже і строк дії кредитного договору. Враховуючи що позивач звернувся із позовом про дострокове стягнення заборгованості в 2009 році, рішення суду про стягнення боргу ухвалено 16.06.2010 року, а його фактичне виконання не здійснено, однак заявлений позов про стягнення 3% річних за період з 06.10.2017 року по 06.10.2020 року на суму заборгованості 490 745,17 грн., заявлено в листопаді 2020 року, тобто з пропуском трирічного строку, а тому якщо суд прийде до висновку про задоволення вимог що стосується 3% річних, то до спірних правовідносин слід застосувати пропущення строку позовної давності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] , було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11064771000 за умовами якого: банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 24320,00 швейцарських франків 00 сантиммів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту за курсом Національного Банку України дорівнює еквіваленту 97089,68 грн. на день укладення цього договору (п. 1.); надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: 26 жовтня 2006 року (п. 1.2.1); позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 26 жовтня 2013 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору … (п. 1.2.1); за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у 8,2 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п. 10.2 даного договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 10.2 даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором, в попередньому місяця (п. 1.3.1); у забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов`язань позичальника за даним договором, позичальник [PERSON] , згідно Договору поруки №11064771000 передає в заставу, а банк приймає в заставу рухоме майно - транспортний засіб OCTAVIA TOUR 1.6/74кW5., рік випуску 2006, д.н.з. [NUMBER] (п. 2.1) (а.с.9-19). 26 жовтня 2006 року АКІБ "Укрсиббанк" уклав з [PERSON] , договір поруки №11064771000, згідно якого [PERSON] , зобов`язався перед кредитором відповідати за [PERSON] , усіх його зобов`язань, що виникли за кредитним договором №11064771000 від 26 жовтня 2006 року (п. 1.1); поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник (п. 1.3); відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4); договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором (а.с.20-21). 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у п. 1.1 якого визначено, що термін "позичальник" означає позичальника за кредитним договором, зазначеним у додатку І (Перелік Прав вимоги за кредитами) цього Договору (а.с.41-78). 02 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" складено Акт прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 р., в якому зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору №11064771000 (а.с.79). 09 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К за яким продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які зокрема включають право вимоги до боржників, майнових поручителів, які виникли за укладеними договорами, наведеними у додатку № 1, 2 до цього договору (п. 1.1) (а.с.80-82). У Витязі з додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 950/К від 09.11.2018 року зазначено: позичальник [PERSON] , номер кредитного договору №11064771000, дата відкриття 26.10.2006, валюта кредиту 756, початкова сума виданого кредиту 24320,00; загальна заборгованість за основним боргом (грн.) 490563,17 грн., в тому числі заборгованість за нарахованими доходами 297776,52 грн.; прострочена заборгованість за доходами 106580,09 грн., загальний залишок заборгованості в еквіваленті 788339,68 грн. (а.с.83). Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 06.10.2020 року, становить 143 745,60 грн. (нарахування 3% річних проведено на суму 490 563,17 грн. за період з 06.10.2017 по 06.10.2020 року, складає 44 200,46 грн. Нарахування пені за подвійною обліковою ставкою проведено на 490 563,17 грн., за період з 06.10.2019 по 06.10.2020 року, складає 99 545,14 грн. (а.с.37-38). Згідно розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] , перед ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість по основній сумі кредиту станом на дату покупки 09.11.2018 року становить 490 563,17 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 297 776,52 грн., нараховані відсотки (8,2%), а всього загальна сума заборгованості станом на 06.10.2020 року становить 982 376,71 грн. (а.с.39-40). За правилами ч. 7 ст. 81 ЦПК України, судом було досліджено матеріали цивільної справи № 2-296/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, з якої встановлено наступне. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2010 року позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за №11064771000 від 26 жовтня 2006 року в розмірі 163 141,79 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 631,42 грн., 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (справа № 2-296/10 а.с.58-60). Витягом з ВП-спецрозділу (номер виконавчого провадження 20681860) стверджено, що 19.06.2019 р. до виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 2-296/10 від 12.07.2010 р. про стягнення солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №11064771000 від 26 жовтня 2006 року в розмірі 163 141,79 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 631,42 гривень, 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 06.08.2010 року відкрито виконавче провадження; 13.08.2010 винесено постанову про звернення стягнення на автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.6, дер.ном. [NUMBER] , 2006 рік випуску; 29.05.2012 року кошти від реалізації автомобіля повернуто стягувачу; 29.05.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану (справа № 2-296/10 а.с.154-156). Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2019 року по справі 307/1376/19 (пр.№6/307/88/19) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником (справа № 2-296/10 а.с.158-159). Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року по справі 307/3340/20 (пр.№6/307/61/21) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. (а.с. 189-191). Наведене свідчить, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором зобов`язання. Частиною 4 статті 559 ЦК України, визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи наступне. Стаття 12 ЦПК України, передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", у п. 1.1 якого визначено, що термін "позичальник" означає позичальника за кредитним договором, зазначеним у додатку І (Перелік Прав вимоги за кредитами) цього Договору. Проте, зазначений додаток чи Витяг з нього на підтвердження переходу прав вимоги за кредитним договором №11064771000 від 26.06.2006 року суду надано не було. Наданий позивачем Акт прийому-передачі від 02.02.2012, за відсутності вказаних документів, не є допустимим доказом переходу прав вимоги за договором від 08.12.2011 року. Таким чином, позивачем не доведено, що Публічне акціонерне товариством "Дельта Банк" 08 грудня 2011 року отримало право вимоги саме за кредитним договором №11064771000 від 26.06.2006 року, як невідомо і на яку саме суму заборгованості. З огляду на викладене, не є допустимим доказом і укладений 09.11.2018 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №11064771000 від 26.06.2006 року. Крім того, з наданих позивачем розрахунків вбачається, що суму інфляційних втрат та 3 % річних, позивачем розраховано, виходячи з суми заборгованості 490 563,17 грн. (станом на дату покупки 09.11.2018). Проте, відповідний розрахунок суми заборгованості, як і період за який вона виникла не зазначено, а тому, відповідно, перевірити правильність розміру нарахованих відповідачу інфляційних втрат та 3 % річних неможливо. Як встановлено судом, з матеріалів оглянутої цивільної справи №2-296/10, виконавчий лист був повернутий стягувачеві на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 (коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог), а виконавче провадження закрито. Таким чином, позивачем не доведено наявності заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11064771000 від 26.06.2006 року. Додатково щодо вимоги до поручителя, суд враховує, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2010 року, яке набрало законної сили 28 червня 2010 року, з відповідачів [PERSON] , (позичальника) та [PERSON] , (поручителя) достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором №11064771000 від 26.06.2006 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (N 14-318цс18) суд дійшов висновку, що на відносини після ухвалення рішення суду порука не поширюється, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed