Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі по 200 грн. щомісячно на підставі рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2008 року. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2008 року у справі №2-4378 2008р. шлюб між нимта відповідачем, розірвано, сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір [PERSON] та стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина, [PERSON] [INFO] по 200 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2004 року і до повноліття дитини. З 2004 року, син, відповідачка та він фактично проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, колишня дружина пішла з місця їх спільного проживання, залишивши спільного сина проживати з ним. Також, після розірвання шлюбу, відповідачка пред"явила виконавчий лист щодо стягнення з нього аліментів до примусового виконання. У 2018 році виконавчий документ, виданий на виконання рішення Рівненського міського суду від 09 липня 2008 року був повернутий стягувачу (відповідачці) на підставі її заяви про повернення виконавчого документа. З часу розірвання шлюбу, син фактично проживає разом з ним, повністю перебуває на його утриманні, колишня дружина участі у витратах на сина не бере. Дружина проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На його прохання надати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього спільного сина, відповідачка по справі погрожує пред"явити виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] до примусового виконання, чим фактично порушує його права, оскільки не має права на отримання аліментів. Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 жовтня 2019 року з повідомленям (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Судове засідання 22 жовтня 2019 року було відкладено на 11 грудня 2019 року у зв"язку із неявкою відповідача. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній [PERSON] в присутності представника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Подкаури О.М., суду показав, що з 2004 року проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] та з того часу повністю перебуває на утриманні батька. Оскільки йому станом на сьогодні є повних п"ятнадцять років, він самостійно визначив місце проживання з батьком. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши виступ позивача, представника позивача, покази свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1264. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2008 року у справі №2-4378 2008р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] [INFO] по 200 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2004 року і до повноліття дитини. Згідно з Актами від 11 липня 2019 року та 12 липня 2019 року, складеним та підписаним жителями будинку [ADDRESS] а [ADDRESS] [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своїм батьком [PERSON] з 2004 року. Факт реєстрації проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Вихованням, навчанням та успішністю дитини займається батько, що підтверджено Довідкою №54 від 23 липня 2019 року та Характеристикою №95 від 23 липня 2019 року на учня 9 класу, НВК№14 м.Рівного, [PERSON] , 2004 р.н., виданими директором НВК №14 [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) (далі Конвенція) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім"я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком - позивачем [PERSON] та перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, а тому має тягнути за собою звільнення позивача від сплати вказаних аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягуються з відповідача в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved