Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 квітня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який на сьогоднішній день розірвано. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач покинув сім"ю ще тоді, коли вона була вагітною. З того часу проживає окремо. Жодного дня з дитиною не проживав та не виявив щодо неї банківського піклування. Бачив дитину за весь час лише двічі, не проявляє жодної турботи та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. 24 квітня 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області в справі №562/573/18 видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , проте відповідач жодного разу не сплатив аліменти на сина. Також зазначає, що відповідач вживає наркотичні засоби і з цього приводу проходив лікування в Релігійній Громаді Церкви ЄХБ "Преображення" м. Рівне. Лікування (реабілітація) не дало дієвих результатів, відповідач надалі продовжує вживати наркотичні засоби. Позбавлення відповідача батьківських прав є необхідним для забезпечення прав дитини. Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 вересня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Задоволено клопотання позивача [PERSON] та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.00 год. 21 жовтня 2019 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, згідно заяви від 13 серпня 2019 року посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу О.В.Матвєєвою, зареєстровано в реєстрі за №1667, просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] не заперечує. Представник третьої особи в судове засіданні не з"явився, згідно заяви за вх.№51893/19 від 09.10.2019, просили справу розглянути у відсутність представника служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації, позов підтримують в повному обсязі. Заслухавши виступ представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 19 вересня 2017 року, актовий запис №255 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.09.2017 за №02/11.1-2688, виданої Здолбунівською міською радою, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по теперішній час (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, про що 31 березня 2017 року складено відповідний актовий запис №50 (а.с. 9). Судом також встановлено, що державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області І.В.Кір"яновою, 24 квітня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно судового наказу №562/573/18 виданого 24 квітня 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 21 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно Довідки про неотримання аліментів від 27.06.2019 №53632 виданої Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що [PERSON] , дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 21.02.2018 по 31.05.2019, згідно з судовим наказом №562/573/18 від 24.04.2018 (а.с. 12). Відповідно до Довідки №1-17 від 05 листопада 2018 року виданої пастором церки ЄХБ "Преображення" [PERSON] вбачається, що [PERSON] , дійсно з 21 лютого по 05 вересня 2018 року перебував в центрі соціальної допомоги при Релігійній Громаді Церкви ЄХБ "Преображення" м.Рівне (а.с. 13). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20.11.1959 р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов"язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз"яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , свідчить висновок Органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації (вих.№2281/01-25/19 від 12.09.2019) (а.с. 26). Суд, вважає даний висновок обгрунтованим, повним та таким, що прийнятий в інтересах дитини, а тому суд враховує даний висновок під час вирішення спору. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини [PERSON] , оскільки він не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров"ям, життям та потребами дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved