Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПП "Древікс" про визнання послуг такими, що частково не відповідають умовам договору, та стягнення пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання. Мотивуючи свох вимоги тим, що в серпні 2012 року між нею та відповідачем було укладено усний договір про надання послуг, відповідно до умов якого ПП "Древікс" зобов»язалось виконати проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта - житлового будинку по [ADDRESS], який належить їй належить на праві власності. За виконня вказаної роботи нею сплачено 24 000 грн. 00 коп. 17 серпня 2012 року за наслідками виконання договору відповідачем виготовлено Звіт, який вона отримала та після ознайомлення встановила, що останній містив деякі неточності, які вона прохала відповідача усунути. Проте, після отримання відповідачем вказаних нею зауважень, почалится важкі переговори, в яких останній не визнав недоліки роботи, а потім й взагалі - факту перебування з нею в договірних відносинах. Оскільки на сьогодні відповідач відмовляється усунути вказані недоліки, прость визнати надані їй послуги такими, що частково не відповідають умовам договору, та стягнути пеню за наслідками неналежного виконання зобов»язання на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за 499 днів прострочення в загальній сумі 359 280 грн. 00 коп., яка розраховується за наступною формулою: 24 000 грн. 00 коп. (вартість оплачених нею послуг) х 3% вартості роботи х 499 днів (період прострочення) = 359 280 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.69-70), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити уцілому. В судовому засіданні представник відповідача Твердохлєбов Є.Г., діючий на підставі довіреності (а.с.64), позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог. Вказав, що оспорюваний договір на виконання робіт виконувався ПП "Древікс" як проект за проханням позивача й на безкоштовній основі, кошти від замовника виконавець не отримував, тому підстав для стягнення пені немає. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення сторін, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов"язальних правовідносинах у сфері надання послуг: відповідач є виконавцем, позивач - споживачем, наданих відповідачем послуг. Так, згідно Звіту від 17 серпня 2012 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта - житлового будинку по [ADDRESS], ПП "Древікс" за замовленням [PERSON] проведено обстеження вказаного об»єкта (а.с.2-28). Вказані договірні правовідносини були укладені сторонами в усній формі, без дотримання письмової форми, тому інші істотні умови, ніж виконання проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта - житлового будинку, а саме: строк, ціна тощо, судом не встановлені. При цьому, позивач будь-яких доказів про те, що ним сплачено за надані відповідачем послуги кошти в сумі 24 000 грн. 00 коп. не надав, визнаючи, що останній відсутній, тобто такий, що не існує взагалі. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Доводи позивача про визнання послуг такими, що частково не відповідають умовам договору, не знайшли свого підтвердження, як і вимоги про стягення пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання, виходячи із такого. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Оскільки позивач не довів той факт, що ним за виконання відповідачем роботи сплачено 24 000 грн. 00 коп., або іншої суми, підстав для застосування фінансових санцій - пені згідно Закону України «Про захист прав споживачів» немає, оскільки пеня нараховується у відсотках від вартості роботи, проте за даних правовідносин вартість оспорюваної роботи не встановлена. Окрім того, недоведеними вимоги позивач є й в частині визнання послуг такими, що частково не відповідають умовам договору з тих підстав, що іншого звіту спеціаліста, який встановив наявність вказаних позивачем недоліків та яких саме, немає. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. За таких обставин позов у цілому є необґрунтованим та задоволенню не підлягає; обставини, що підтверджують позовні вимоги судом не встановлені. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому вони мають бути віднесені на рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ввищевикладеного, ст.ст. 509, 638, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed