Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.02.2007 року між ЗАТ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кошти у розмірі 5000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач умов договору належним чином не виконав, в зв"язку з чим станом на 30.09.2015 утворилася заборгованість в розмірі 19 069 грн. 72 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, вказував, що його довіритель не підписував кредитного договору про надання кредитних карток, просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Також просив застосувати строк позовної давності, оскільки спірний договір був укладений 27.02.2007, та строк дії картки закінчився у 2010 році. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кошти у розмірі 5000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови) Клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і Клієнт надає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Також вказаними Умовами передбачено обов»язок Клієнта слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п. 6.7) та зобов»язання сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову у разі порушення строку платежів по кожному із грошових зобов»язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів (а.с. 8.6). Як вбачається з Довідки, наданої представником позивача, на підставі підписаного кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] останньому були надані наступні кредитні картки: №4149605337928642 від 27.02.2007, термін дії до 02/10; №4149605368833075 від 28.11.2007, термін дії до 02/14; №4149437706207162, термін дії до 02/15 (а.с. 78). [PERSON] користувався кредитними коштами, що стверджується випискою з основної карти (а.с. 45-61). При цьому, [PERSON] не звертався до позивача із заявою про розірвання кредитного договору, тому, відповідно до умов договору, йому було збільшено кредитний ліміт (04.08.2009 до 3000 грн., 20.06.2011- до 3600 грн., 20.07.2011 до 4200 грн., 20.08.2011 до 5000 грн.) та нараховано відсотки за користування кредитним лімітом, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.09.2015 складає 19 069 грн. 72 коп., з яких 4870 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом, 10865 грн. 40 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1950 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 884 грн. 27 коп. штраф (процентна складова). Пунктом 9.12 Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він атоматично лонгується на той самий строк. Як встановлено в судовому засіданні, будь-яких заяв від [PERSON] про припинення дії договору до позивача не надходило, тому, відповідно до вказаного вище, договір вважається пролонгованим. Крім того суд враховує, що суми заборгованості, які виникли у [PERSON] за увесь час дії договору, нараховувалися та списувалися із кредитного ліміту до 30.04.2016 включно, а тому приходить до висновку, що клопотання про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки вказаний строк переривався здійсненням списання відсотків за прострочений кредит, відсотків за користування кредитним лімітом, штрафів за прострочку по кредиту. Згідно вимог ст.639 ЦПК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається . Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо поверненння чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , уклавши кредитний договір, повністю досяг мети цього договору: отримав від відповідача кошти на умовах, з якими він погодився при укладанні, користувався кредитними коштами, але в односторонньому порядку не виконував умов договору, із заявою про розірвання договору до позивача не звертався, а тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved