Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Територіальної громади села Михайлівці в особі Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що знаходиться на території Михайловецької сільської ради. Він є спадкоємцем за законом. Іншим спадкоємцем за законом є його брат [PERSON] , який спадщини не прийняв та на неї не претендує. У встановлений законом шестимісячний термін він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час смерті батька не міг підтвердити факт його смерті, що було зроблено лише у 2019 році. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернувся до суду з даним позовом. Просив визначити йому додатковий строк, в один місяць, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 21.12.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою залучено для участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 1 зворот). Відповідач копію ухвали від 21.12.2020 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] копію ухвали від 21.12.2020 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримав, письмових пояснень до суду не направив, в підготовче засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка на території Михайловецької сільської ради (а.с. 9). Із копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 5), довідки Михайловецької сільської ради № 283 від 01.06.2020 (а.с. 6) слідує, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Іншим спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] , що підтверджується копією рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/627/20 від 02.09.2020, що набрало законної сили 03.10.2020 (а.с. 7-8). Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 62915084 та № 62915066 від 16.12.2020 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась, заповіти ним за життя не вчинялися (а.с. 11-12). [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Державним нотаріусом 16.12.2020 позивачу відмовлено в прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском ним строку для її прийняття (а.с. 10). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки до 2019 року не міг підтвердити факт смерті батька, що підтверджується відомостями про поновлення відповідного запису у свідоцтві про смерть (а.с. 4). Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , з поважних причинпропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 841 грн (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем чи третьою особою при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved