Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 29.03.2019 року Автогаражний кооператив «Южний Буг-2» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті щомісячних членських внесків у розмірі 35390,4 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що члену автогаражного кооперативу [PERSON] належить 9 гаражних боксів у кооперативі «Южний Буг-2»: № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], з них лише один - приватизований. Але з 01.04.2016 року [PERSON] ні за один зі своїх гаражів членські внески не сплачував. 01.04.2017 року електропостачання до таких гаражів було відключено. Вказує на те, що згідно п. 15 Статуту кооперативу вступні, та експлуатаційні (щомісячні та цільові) внески, а також внесок на оплату земельного податку є обов`язковою умовою членства кооперативу. Таким чином, за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року загальна заборгованість [PERSON] становить 35390, 4 грн. 13.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить відмовити АК «Южний Буг-2» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті щомісячних членських внесків за вісім гаражних боксів з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, щона території кооперативу відсутні гаражні бокси за № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], власником гаражу № [NUMBER] є Миколаївська міська рада, гаражні бокси № [NUMBER], [NUMBER] відносяться до володіння [PERSON] , а гаражний бокс № [NUMBER] не відомо чий, тому [PERSON] на території АК «Южний Буг-2» належить лише гаражний бокс № [NUMBER] площею 23 кв.м. Таким чином, сума боргу відповідачаскладає лише 2130 грн. В серпні 2019 року представник позивача надав відповідь на відзив та заяву про уточнення позовних вимог, в яких визнає, що гаражні бокси № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] не належать, просив стягнути на користь АК «Южний Буг-2» заборгованість по сплаті щомісячних членських внесків у розмірі 15236,4 грн. за пять гаражних боксів №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] за період з квітня 2016 по квітень 2019 року включно. В запереченні на відповідь на відзив відповідач свою позицію підтримав. У судовому засіданні представник позивача- голова АГК "Южний Буг-2" підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі з мотивів, викладених у позові, заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити, стягнути з відповідача 15236,4 грн. Відповідач та представник відповідача вимоги позивача не визнали, просили в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. Вказували на те, що відповідач дійсно припинив сплачувати членські внески з квітня2016 року у зв`язку з недовірою до дій голови правління АК «Южний Буг-2». Як тільки керівництво кооперативу надасить йому звіт щодо використання коштів - він згоден опалатити наявну заборгованість за цей пепірлд за дава гаражних бокси № [NUMBER] та [NUMBER], якими він дійсно користується. Інших боксів у нього в користуванні не перебувало та не перебуває на території саме цього АГК. Також просив врахувати , що ним було сплачено в 2016 році на розрахунковий рахунок кооперативу 60 грн, отже сума заборгованості повинна бути меншою на ці 60 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 01.10.2019 року за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 21.01.2020 року для ознайомлення із заявою про уточнення позовних вимог. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст відповідних правовідносин. Відповідно до статуту АК "Южний Буг-2", копія якого міститься в матеріалах справи, бюджет кооперативу складається з членських внесків кожного члена кооперативу, а саме: щомісячного членського внеску за обслуговування і охорону гаража, території і споруд загального користування, щорічного внеску по оплаті за землю; щорічного (одноразового) цільового внеску по оплаті за землю; щорічного (одноразового) цільового внеску на розвиток кооперативу; щомісячної (щоквартальної) оплати вартості кожним членом кооперативу за використану електроенергію; вступного членського внеску у разі покупки (оформлення, дарування, переоформлення) гаража новими членами кооперативу. Згідно п.15.2.2 статуту, розмір та порядок сплати щомісячних та цільових членських внесків для членів кооперативу затверджується Загальними зборами або зборами Уповноважених членів кооперативу за поданням Правління кооперативу. Згідно з наданим Розрахунком суми заборгованості по членським внескам на користь автогаражного кооперативу «Южний Буг-2» члена кооперативу [PERSON] , йому нараховано 15236, 4 грн. заборгованості за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року, враховуючи гаражі № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Проте позивачем не надано відповідних документів, і належність усіх перерахованих гаражів [PERSON] не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] належать гаражні бокси № [NUMBER] та [NUMBER], що підтверджується Членською книжкою по розрахункам за електроенергію та сплату членських внесків, виданою на ім`я [PERSON] (Гараж № [NUMBER]), яка містить відомості про сплату членських внесків з І кварталу 2010 року по І квартал 2016 року включно. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.12.2018 року підтверджено, що [PERSON] належить на праві власності гараж № [NUMBER] площею 50,6 кв.м в автогаражному кооперативі «Южний Буг-2» з 19.12.2007 року на підставі свідоцтва про право власності, САВ [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Таким чином, судом встановлено, що належними та достемеенними доказами підтверджується належність [PERSON] гаражних боксів № [NUMBER] і № [NUMBER] у автогаражному кооперативі «Южний Буг-2». Згідно з наявними у матеріалах справи Відомостей обліку членських внесків членів автогаражного кооперативу «Южний Буг-2» за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, інформації, що міститься в членській книжці відповідача, встановлено, що [PERSON] сплачував членські внески включно до березня 2016 року. З пояснень відповідача, він припинив їх сплачувати у зв`язку з недовірою до нового правління автогаражного кооперативу «Южний Буг-2». Проте суд вважає такі доводи відповідача безпідставними і обставини недовіри до правління кооперативу не звільнює його від обов`язків, встановлених ЦК України, ЗУ «Про кооперацію» та Статутом кооперативу. ІV. Оцінка суду. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки, відповідно до ч.3 ст. 22 ЦК України, відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. З огляду на порушення відповідачем зобов`язань щодо сплати визначених статутом кооперативу членських внесків, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вираховуючи суму заборгованості, судом встановлено, що розмір членських внесків встановлювався протоколами Загальних зборів автогаражного кооперативу «Южний Буг-2», які містяться в матеріалах справи, які є належними доказами та сторонами не оспорюються. . Згідно з Розрахунком суми заборгованості по членським внескам на користь автогаражного кооперативу «Южний Буг-2» члена кооперативу [PERSON] за гаражний бокс № [NUMBER] площею 23 кв. м заборгованість за 2016 рік становить 540 грн., за 2017 рік - 720 грн., за 2018 рік - 720 грн., за 3 місяці 2019 року - 210 грн., що разом складає 2190 грн; заборгованість за гаражний бокс № [NUMBER] площею 50,6 кв. м за 2016 рік становить 1187 грн., за 2017 рік - 1583 грн., за 2018 рік - 1583 грн., за 3 місяці 2019 року - 455,4 грн., що разом складає 4799,4 грн. Таким чином, разом заборгованість за гаражі № [NUMBER] і [NUMBER] складає 6989 грн. Стосовно інших вимог позивача, вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки належними доказами позивачем не доведено , що у користуванні відповідача перебувають ще і гаражні бокси № [NUMBER],[NUMBER] та [NUMBER] . Так на підтвердження цих обставин позивачем надано суду лише Витяг з Журналу обліку членів АГК "Южний Буг-2" , який є фактичн зробленою ним самим табличкою з номерами гаражів та напроти прізвищами осіб. Проте ні самого журалу, ні жодних інших документів ( членських книжок, відомостей про нарахування та сплатк членських внесків, відповідного рішення правління про надання члену кооперативу певного боксу чи місяця під його будівництво тощо) суду не надано. Натомість, навіть з Технічного паспорту "АГК "Южний Буг-2" та Плану земельної ділянки кооперативу вбачається, що на території кооперативу номери гаражних боксів до№ [NUMBER] , гаражів під номерами [NUMBER]-[NUMBER] не зазначено, доказів на їх існування позивачем суду не надано взагалі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті членських внесків на загальну суму 6989 грн. за період з квітня 2016 року за гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER]. Щодо заперечення відповідача про необхдіність врахувати сплачені ним 60 грн, то суд не може прийняти їх до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами сплати цих коштів саме в рахунок членських внесків. Таким чином, суд дослідив усі матеріали справи, необхідні для прийняття об`єктивного рішення. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящоюінстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. За таких обставин, суд вважає, що з автогаражного кооперативу «Южний Буг-2» на користь [PERSON] підлягає стягненню 881, 20 грн. судового збору та з позивача на корнисть відповідача 1100 грн. витрат на правову допомогу - пропорційно до задволених позовних вимог ( 0,458 % від заявленої суми вимог).

Outcome: partial