Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 3,8686 га, кадастровий номер: 5925084600:00:001:1373, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. У 2006 році позивач уклав з відповідачем договір оренди землі, а також у 2006 році ним був підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду. Другий примірник указаного договору та оренди землі відповідач не надав позивачу. У 2016 році [PERSON] звернувся до відповідача із вимогою повернути йому земельну ділянку, але у відповідь відповідач надав копію договору та копію додаткової угоди до нього, відповідно до змісту яких його земельна ділянка передана в оренду відповідачу строком на 20 років. Позивач, оглянувши договір оренди землі №195 від 06.09.2006 року та угоду про внесення змін до договору оренди землі №195, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка була зареєстрована 29.07.2008 року за №040683503855 установив, що такий договір та угоду він не підписував, хто виконав підписи за нього йому невідомо. Позивач зазначає, що його волевиявлення при укладенні спірного договорів було відсутнє, оскільки підпис замість нього у договорах виконала інша особа, у той час як обовязковою умовою правочину є досягнення сторонами згоди щодо всіх суттєвих умов договору та угоди з дотриманням письмової форми. Посилаючись на те, що право власності позивача було порушено шляхом підроблення спірного договору та угоди про знесення змін до договору оренди, внаслідок чого він позбавлений на цей час права користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, [PERSON] просить суд:1)\~визнати недійсним договір оренди землі № 195 від 06.09.2006, укладений між [PERSON] та приватним підприємством "Рассвєт Агро", який зареєстровано Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" при Державному комітеті України по земельних ресурсах про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.01.2007 за № 040763500214; 2) визнати недійсною угоду про внесення змін до договору оренди землі № 195 зареєстрованого 24.01.2007, укладену між [PERSON] та приватним підприємством "Рассвєт Агро", яку зареєстровано Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.07.2008 за № 040683503855. Позивач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. В одному із засідань [PERSON] пояснював, що дійсно підписував у 2006 році договір оренди землі, який був укладений на 10 років, всі примірники були взяті працівниками відповідача для їх реєстрації і після того не повертались. До 2016 року отримував орендну плату, вважав, що отримує її за тим договором, що підписав, але коли після закінчення 10 років оренди отримав від працівників відповідача договір та угоду встановив, що саме ці договори не підписував. Представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування позову також посилалась на те, що позивач підписав у 2006 році договір оренди землі з відповідачем, який передбачав строк оренди тривалістю 10 років, та умову розірвання договору в односторонньому порядку. У [PERSON] підписаного примірника договору до цього часу немає, копії оспорюваного договору оренду та угоди про внесення змін до нього позивач отримав від працівників ПП «Рассвєт Агро» перед зверненням до суду з цим позовом, а про їх існування позивач дізнався наприкінці 2016 року напередодні закінчення строку дії оренди, коли він у жовтні 2016 року звернувся до ПП «Рассвєт Агро» із заявою про повернення йому земельної ділянки, але отримав відмову. Саме з цього часу, коли позивач виявив, що у договорі оренди землі та угоді до нього підпис позивачу не належить, а насправді підписаний договір оренди невідомо де знаходиться, [PERSON] дізнався про порушення своїх прав і саме з кінця 2016 року має обчислюватись строк позовної давності. [PERSON] також за фактом підробки договору та угоди звернувся до відділення поліції, на цей час триває досудове розслідування, у межах кримінального провадження була проведена експертиза підпису позивача у спірному договорі та угоді, висновок експерта підтверджує факт підробки підписів [PERSON] Позивач при отриманні коштів від відповідача за зміною розміру орендної плати не слідкував, вважав, що збільшення суми орендної плати з року в рік відбувається автоматично орендарем без підписання будь-яких угод. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилався на те, що позивач спірну угоду підписав особисто, вона в подальшому була зареєстрована і з урахуванням цієї угоди договір оренди діє до 24.01.2027 року. Орендна плата позивачу виплачувалась, виходячи з розміру, указаному у спірній угоді, тобто в більшому розмірі, ніж указано в договорі оренди землі. З питання повернення примірників договору та угоди належних позивачу останній не звертався. Представник відповідача вважав, що підстави для визнання угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсними відсутні, оскільки зміст угоди не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства, позивач на момент договору оренди землі досягла повноліття та судом її цивільну дієздатність необмежено не було. Жодного факту вчинення фізичного та психологічного впливу на позивача в своїй позовній заяві не викладено. Угода про внесення змін до Договору оренди землі була укладена між сторонами добровільно, а їх зміст та правові наслідки відповідають їх вільному волевиявленню. Угода укладена в належній формі, тобто з дотримання мписьмової форми та державної реєстрації, її підписання було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею. Крім того, представник відповідача [PERSON] вважав, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, який обчислюється з моменту укладення договору і угоди, з того часу пройшло вже 10 років, просив суд застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Висновок судової почеркознавчої експертизи не є безперечним доказом не підписання позивачем спірної угоди, він має оцінюватись у сукупності з іншими доказами, крім того, за висновком експерта підпис від імені [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі вірогідно виконаний не позивачем. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. За змістом поданих письмових пояснень Тростянецьке районне виробниче відділення Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» просило справу розглянути без його представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.51). Представник відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання також не зявився, відділ подав заяву про розгляд справи без участі його представника, проти позову заперечень не подали (а.с.50). Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 3,8686 га, з кадастровим номером 5925084600:00:001:1373 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Указана обставина визнається і не заперечується сторонами. Судом установлено, що від імені позивача як орендодавця з приватним підприємством «Рассвєт Агро» було підписано договір оренди землі №195 від 07.09.2006 року, за умовами якого [PERSON] орендодавець надає, а орендар - приватне підприємство «Рассвєт Агро» приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,8686 га, для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Зазначений договір був зареєстрований 24.01.2007 року за № 040763500214 у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.9-10, 56). Спірний договір оренди землі № 195 згідно з оригіналом примірника, що був наданий на вимогу суду відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області датований 07.09.2006 року. До позову позивачем надано копію договору оренди землі № 195 від 06.09.2006 року, який за твердженням сторони позивача був отриманий у ПП «Рассвєт Агро». Дата реєстрації (24.01.2007 року) в указаних оригіналі та копії договору, їх реєстраційний номер (040763500214) співпадають. Під час судового розгляду сторони не заперечували, що [PERSON] належить одна земельна ділянка, і що указані договори є примірниками одного й того самого спірного договору оренди №195, причини розбіжності в датах у примірнику договору відповідача та у примірнику, що перебуває на зберіганні відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області представник відповідача не зміг пояснити, оскільки не відомо хто проставляв ці дати чи працівники підприємства «Рассвєт Агро» чи орган реєстрації. Одночасно з договором 07.09.2006 року було підписано акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання передачі земельної ділянки, за змістом яких орендодавець [PERSON] передав в натурі в оренду терміном на 10 років відповідачу у справі земельну ділянку площею 3,8686 га (а.с.11). Також від імені позивача була підписана Угода про внесення змін до договору оренди землі №195, зареєстрованого 24.01.2007 року, згідно з яким [PERSON] та ПП «Рассвєт Агро» в особі директора [PERSON] уклали додатковий договір до договору оренди землі на 20 років, орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору складає 985,55 грн. За змістом спірної угоди її укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, а третій в органі, який провів його реєстрацію (а.с.11 на зворотній стороні). Угода про внесення змін до договору оренди землі №195, зареєстрованого 24.01.2007 року, була зареєстрована у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах 29.07.2008 року за № 040683503855, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.56-59). Дата підписання сторонами спірної угоди в її тексті відсутня. Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини 1 статті 210, частини 3 статті 640 ЦК України, статті 125 ЗК України і статті 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. За змістом розяснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію договір оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі №195 у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах вона в силу вимог статей 210, 640 ЦК України є укладеними, а отже оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-99цс13. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсними договору оренди землі №195 від 07.09.2006 року, який був зареєстрований 24.01.2007 року №040763500214 та угоди про внесення змін до договору оренди землі №195, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №040683503855, суд виходить з таких мотивів. Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України). Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі, підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Позивач [PERSON] в обґрунтування позову посилався на те, що, і договір оренди землі, і угоду про внесення змін до нього, які є в матеріалах справи, ним не підписувались, підпис належить іншій особі. Судом на підставі оригіналів примірників спірного договору оренди землі № 195 та угоди про внесення змін до нього відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком судово - почеркознавчої експертизи № 19/116/6-6/69е, складеним 15 вересня 2017 року експертом Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру: -досліджуваний підпис від імені [PERSON] у примірнику договору оренди землі №195 від 06.09.2006 року, зареєстрований 24.01.2007 року за №040763500214 укладений між [PERSON] та підприємством «Рассвєт Агро» в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконаний не [PERSON], а іншою особою, оскільки встановлені ознаки, що різняться істотні, стійкі та достатні для указаного категоричного негативного висновку, а виявлені співпадання загальних та окремих ознак не суттєві, пояснюються наслідуванням дійсного підпису [PERSON] і на зроблений категоричний висновок не впливають; -досліджуваний підпис від імені [PERSON] у примірнику угоди про внесення змін до договору оренди землі №195, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №040863503855 укладений між [PERSON] та підприємством «Рассвєт Агро» в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» вірогідно виконаний не [PERSON], а іншою особою, відповісти на питання в категоричній формі не є можливим через малий обсяг досліджуваного графічного матеріалу, простотою його виконання та малою кількістю виявлених окремих ознак (а.с.112-133). Крім того, судом було досліджено копію висновка експерта іншої експертної установи Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] від 02.08.2017 № 1224/1242. Указане дослідження було проведено у кримінальному провадженні № 12017200270000155, яке було розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, заявою мешканців с.Люджа Тростянецького району Сумської області, які є власниками земельних паїв на території Люджанської сільської ради, про факт підробки договорів оренди землі за вересень 2006 року та угод про внесення змін до договорів оренди землі зареєстровані в 2007 році, працівниками приватного підприємства «Рассвєт Агро», які були укладені між ПП «Рассвєт Агро» та власниками земельних паїв. В указаному висновку експертом надано категоричні висновки про те, що підпис від імені [PERSON] у примірниках спірних договору оренди землі від 07.09.2006 року № 195, зареєстрованому 24.01.2007 року за №040763500214 та в угоді про внесення змін до договору оренди землі №195, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №040863503855 виконаний не позивачем, а іншою особою. Позивач оригінали примірників спірного договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі суду не надавав, посилаючись на їх відсутність у нього. Судом було витребувано примірник оригіналу договору оренди землі №195, оригінал угоди про внесення змін до договору оренди землі №195 та оригінал акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07.09.2006 року, які мають зберігатись у відповідача, але останнім не було надано цих документів суду, з посиланням на їх відсутність на підприємстві (а.с.60). Відповідно до вимог статей 10, 57, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Оцінюючи досліджений судом висновок експерта № 19/116/6-6/69е, складений 15 вересня 2017 року, у сукупності з іншими доказами, у тому числі з копією наданого слідчим висновку Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] від 02.08.2017 № 1224/1242, який є письмовим доказом, суд дійшов висновку, що ні спірний договір оренди землі № 195, ні спірну угоду про внесення змін до нього позивач не підписував. Відповідачем не надано достатніх доказів на спростування указаних висновків. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За таких обставин, оскільки позивач як установлено судом спірні договір оренди землі та угоду про внесення змін до договору оренди землі з приватним підприємством «Рассвєт Агро» не підписував, повноважень на це в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що не спростовано відповідачем, що свідчить як про порушення вимоги щодо форми договору, так і підтверджує відсутність волевиявлення сторони договору щодо погодження його істотних умов, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання їх недійсними. Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України, яка визначає момент недійсності правочину, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення. Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сторони не заперечували, що після підписання договору оренди землі у 2006 році, всі три примірники були передані представникам відповідача для реєстрації. Відповідачем не надано доказів того, що після реєстрації договору оренди землі 24.01.2007 року примірник позивача останньому був повернутий. Позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди землі № 195 та угоди про внесення змін до указаного договору оренди землі, яка була зареєстрована 29.07.2008 року за №040863503855, лише у жовтні 2016 року, при повідомленні відповідача про небажання після закінчення строку дії договору оренди 24.01.2017 року продовжувати договірні відносини, після чого позивачу були продемонстровані копії цих договорів, що в розумінні частини 1 статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Як установлено судом позивач спірні договорі оренди землі № 195 та угоду про внесення змін до договору оренди землі не підписував, відповідач не надав доказів обізнаності [PERSON] про наявність такої угоди до жовтня 2016 року. Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору та угоди, оскільки позивач отримував плату за користування землею в більшому розмірі, ніж в основному договорі, суперечить нормам статті 261 ЦК України. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-48цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності при зверненні до суду, а тому підстави для застосування наслідків спливу позовної давності у цій справі відсутні. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп. судового збору (а.с.2) та 2250 грн. 24 коп. витрат на оплату судової експертизи (а.с.94). На підставі викладеного та

Outcome: approved