Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У березні 2014 року Приватне акціонерне товариство "Київстар" (далі - Оператор, ПрАТ "Київстар") звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 30 жовтня 2007 року Закрите акціонерне товариство "Київстар Дж.Ес.Ем", яке перейменоване у ПрАТ "Київстар", і [PERSON] (далі - Абонент) уклали Угоду № 2627695 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 (далі - Угода), за умовами якої Оператор надає Абоненту послуги стільникового зв'язку, а Абонент користується послугами та своєчасно оплачує їх вартість на умовах, визначених в Угоді. За змістом п. 3.2.1 цієї Угоди [PERSON] зобов'язувався своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного зв'язку Оператора згідно з діючими тарифами. Відповідно до рахунку-фактури № 49-36139431 від 31 жовтня 2011 року Абонент має перед Оператором заборгованість за надані послуги в розмірі 8428 грн. 79 коп. У п. 10 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 720, чинних на момент виникнення заборгованості, Оператор телекомунікаційних послуг надає послуги зв'язку відповідно до умов укладеного договору. Згідно із п. 40 цих Правил плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим у випадку оплати послуг у кредит, якщо іншої дати не передбачено договорами про надання телекомунікаційних послуг. Враховуючи, що послуги були надані Оператором у кредит, Абонент повинен був оплатити надані послуги, спожиті ним у минулому місяці, до 20 числа поточного місяця. Оплату телекомунікаційних послуг, наданих Оператором у період з 01 по 31 жовтня 2011 року, в розмірі 8428 грн. 79 коп. [PERSON] повинен був здійснити до 20 листопада 2011 року. Проте своїх зобов'язань не виконав, заборгованість за телекомунікаційні послуги він не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість. 01 листопада 2011 року Абонент, не погоджуючись із нарахуванням вартості наданих телекомунікаційних послуг, звернувся до Оператора із заявою-претензією, у якій зазначав, що, перебуваючи за кордоном, він послугами зв'язку не користувався, а його телефон самостійно виходив в Інтернет та оновлював дані. 29 листопада 2011 року ПрАТ "Київстар" надало [PERSON] відповідь, у якій зазначало, що незалежно від того, вчинено Абонентом замовлення послуг у ручному чи автоматичному режимі, відповідно до п. 3.2.5 Угоди він несе відповідальність за належне використання та зберігання SIM-картки, PIN-кодів, мобільного терміналу, кодів поповнення рахунку. Вказана сума заборгованості за телекомунікаційні послуги в розмірі 8428 грн. 79 коп. станом на 03 березня 2014 року відповідачем не погашена, тому ПрАТ "Київстар" змушене звернутися до суду. Крім зазначеної суми заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв'язку із простроченням виконання зобов'язань щодо оплати послуг, [PERSON] зобов'язаний сплатити ще інфляційні втрати в розмірі 59 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 577 грн. 78 коп. Просило стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ "Київстар" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 8428 грн. 79 коп., інфляційні втрати в розмірі 59 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 577 грн. 78 коп. та судові витрати. Представник позивача Машковська О.А. у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання та через оголошення у пресі, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 жовтня 2007 року за замовленням відповідача Закрите акціонерне товариство "Київстар Дж.Ес.Ем", правонаступником якого є позивач ПрАТ "Київстар", і [PERSON] уклали Угоду № 2627695 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800, за умовами якої Оператор надає Абоненту послуги стільникового зв'язку вказаних стандартів, а Абонент користується послугами та своєчасно оплачує їх вартість згідно із діючими тарифами та на умовах, викладених в Угоді. Відповідно до умов п. п. 3.2.4, 3.2.5 цієї Угоди Абонент повинен використовувати тільки сертифіковані в Україні моделі мобільних телефонів. Абонент несе відповідальність за неналежне використання та зберігання SIM-картки, PIN-кодів, мобільного терміналу, кодів поповнення рахунку, зазначених на скретч-картках поповнення рахунку. Із рахунку-фактури № 49-36139431 від 31 жовтня 2011 року вбачається, що відповідач [PERSON] має перед позивачем ПрАТ "Київстар" заборгованість по оплаті наданих послуг мобільного зв'язку в розмірі 8428 грн. 79 коп., що утворилася за період з 01 по 31 жовтня 2011 року. Значну частину заборгованості за цей період у розмірі 6645 грн. складають надані послуги роумінгу. У п. 3.2.3 зазначеної вище Угоди передбачено, що роумінг в мережах інших операторів стільникового мобільного зв'язку відбувається з урахуванням їх діючих тарифів та правил. Із заяви відповідача [PERSON] від 01 листопада 2011 року вбачається, що в період з 13 по 28 жовтня 2011 року він знаходився в Угорщині. 15 чи 16 жовтня 2011 року на його телефоні появилася інформація "Немає мережі". При поверненні в Україну його повідомили про те, що його телефон "Apple" самостійно виходив в Інтернет та оновлювався. Інтернетом він не користувався як в України, так і за її межами. Вважає, що не зобов'язаний оплачувати послугу, якою він не користувався. Нормою ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" встановлено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України. На час виникнення правовідносин між сторонами порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, відносини між операторами і споживачами телекомунікаційних послуг регулювалися Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 720. Згідно із п. п. 32, 230 цих Правил споживач телекомунікаційних послуг зобов'язаний використовувати кінцеве обладнання, на яке видано документ про підтвердження його відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій; дотримуватися інструкції з використання кінцевого обладнання. За змістом п. 2.2 Порядку надання послуги національного роумінгу, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 25 серпня 2011 року № 429, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 вересня 2011 року за № 1007/19815, надання послуги національного роумінгу абоненту здійснюється оператором за умови наявності в абонентському кінцевому обладнанні функції, що дозволить отримати послугу роумінгу в режимі автоматичного або ручного вибору мережі. Відповідно до умов п. п. 2.3, 2.4 даного Порядку надання послуги національного роумінгу при налаштуванні абонентського кінцевого обладнання здійснюється: у режимі ручного вибору мережі за умови вибору абонентом мережі національного роумінг-партнера та реєстрації його абонентського кінцевого обладнання в цій мережі для отримання телекомунікаційних послуг; у режимі автоматичного вибору мережі здійснюється за умови відсутності зони покриття мережі оператора, абонентом якого він є, та за умови наявності покриття мережі національного роумінг-партнера. Представник позивача Машковська О.А. у суді пояснила, що телекомунікаційні послуги ПрАТ "Київстар" надаються лише за замовленням абонента, здійсненого за його кінцевим обладнанням (мобільний телефон, смартфон, модем) у ручному чи автоматичному режимі. Ручним режимом є термінізація з'єднання, здійснена введенням разової команди: введенням з клавіатури номера телефону та натисканням кнопки виклику, введенням веб-адреси та встановлення з'єднання з Інтернетом. Автоматичним режимом є відповідні налаштування мобільного телефону виробником/продавцем чи самим абонентом, що автоматично термінують ті чи інші з'єднання, зокрема: оновлення програмного забезпечення кінцевого обладнання через GPRS-з'єднання, перевірка надходження пошти на електронну скриньку через GPRS-з'єднання. Незалежно від того як було здійснено замовлення послуг у ручному чи автоматичному режимі, воно здійснено за волевиявленням Абонента, який несе відповідальність за належне використання та зберігання SIM-картки, мобільного терміналу. Згідно із п. 3.2 Угоди відповідач [PERSON] зобов'язувався своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного зв'язку Оператора відповідно до тарифів, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату. Відповідно до п. 40 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду. Всупереч вимогам Угоди та Правил відповідач [PERSON], отримавши рахунок-фактуру № 49-36139431 від 31 жовтня 2011 року, у встановлені строки надані позивачем ПрАТ "Київстар" послуги не оплатив, внаслідок чого станом на 03 березня 2014 року він має заборгованість по оплаті телекомунікаційних послуг у розмірі 8428 грн. 79 коп. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості вбачається, що на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем ПрАТ "Київстар" за прострочення виконання відповідачем зобов'язання за період з 21 листопада 2011 року по 03 березня 2014 року [PERSON] нараховані до сплати інфляційні втрати в розмірі 59 грн. і три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 577 грн. 78 коп. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом норми ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. У ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що доказів невинності відповідача [PERSON] у порушенні зобов'язання в судовому засіданні не здобуто, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ "Київстар" ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову до [PERSON] ПрАТ "Київстар" сплатило судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та оплатило витрати, пов'язані з публікацією у газетах "Урядовий кур'єр" і Час Київщини" оголошень про виклик відповідача до суду, в розмірі 820 грн., що підтверджується наданими суду платіжними дорученнями та квитанціями. Всього судові витрати у справі складають 1063 грн. 60 коп., які згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved