Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

09 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців щодо свого чоловіка [PERSON] , яким просила заборонити йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею як постраждалою особою; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , місця її перебування та місця її роботи за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. Заява мотивована тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають доньку. З 01 червня 2020 року проживали разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , з 15 липня 2021 року чоловік проживає у батьків в с.Юріївка Снігурівського району Миколаївської області. Протягом останнього часу чоловік систематично вчиняє домашнє насильство: психологічного характеру у вигляді словесних образ, висловлювань нецензурною лайкою, приниженні, залякуванні, погроз фізичною розправою, шантажу; фізичного характеру у вигляді погроз та навмисному створенні ситуації, яка становить загрозу здоров`ю та безпеці їй та доньці (демонструє наявність в нього офіційно зареєстрованої вогнепальної зброї), завданні неодноразових ляпасів, стусанів, штовхань, нанесенні тілесних ушкоджень при свідках за місцем роботи, що призвело до порушення фізичного та психічного здоров`я її, дитини, колег по роботі; економічного характеру у вигляді ухилення [PERSON] від батьківського обов`язку щодо утримання дитини та систематичних перешкод їй вести господарську діяльність, а саме: залякуванні її та найманих нею працівників, систематичній крадіжці готівкових коштів, збитки від яких становлять сотні тисяч гривень, знищення персональних даних суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] , які відносяться до категорії екномічного та фінансового становища, викрадені, пошкодженні комунікацій: інтернету, охорони сигналізації, відеофіксації. Мали місце неодноразові виклики працівників поліції на місце події. Розлучитися з чоловіком не має можливості, оскільки доньці не виповнилося одного року. На її неодноразові зауваження, прохання чоловік не реагує та продовжує зухвало вчиняти насильницькі дії у присутності її близьких та колег по роботі. Оскільки чоловік чинить щодо неї домашнє насильство, у зв"язку із чим вона самостійно не здатна захистити себе та дитину, ефективним способом її захисту від повторюваного вчинення щодо неї домашнього насильства є видача судом обмежувального припису. У судове засідання [PERSON] не з"явилася, у своєму клопотанні від 16.08.2021 року просила про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує. Будучи присутньою у судовому засіданні 11.08.2021 року заявник суду пояснила, що з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Подружні стосунки та спільне проживання з чоловіком припинили у червні 2021 року через його негідну поведінку, оскільки він не приділяв їх сім"ї належної уваги, часто був відсутнім вдома. Під час останньої сварки [PERSON] зібрав речі та пішов із сім"ї. З того часу, між ними існує спір щодо поділу майна, а саме магазину, який придбаний ними у спільну сумісну власність під час шлюбу, та у якому вони з березня 2021 року почали здійснювати свою підприємницьку діяльність. Крім того, [PERSON] здійснює відносно неї психологічне насильство, а саме залякує, що вкраде дитину, говорить, що знищить її, поставить на коліна, погрожує, а саме говорить, що у нього є зброя; фізичне насильство, зокрема у серпні 2021 року штовхнув її, заподіявши тілесне ушкодження, у зв"язку із чим вона звернулася із заявою до поліції; економічне насильство, а саме залякує найнятих нею працівників, виганяє з приміщення магазину, викрадає товар, поводить себе агресивно. У зв"язку із такою поведінкою її чоловіка, вона переживає за свою безпеку та безпеку дитини. Останній раз спілкувалася із чоловіком 08.08.2021 року, за власною ініціативою, оскільки вважала, що вони зможуть домовитися щодо поділу магазину та порядку здійснення кожним із них своєї діяльності у ньому, однак нічого не вийшло. Під час цієї зустрічі чоловік знову її образив, тому 09.08.2021 року вона звернулася до суду із вказаною заявою. Заінтересована особа [PERSON] заяву про видачу стосовно нього обмежувального припису вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки обставини, які у ній наведені не підтверджені належними та допустимими доказами. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідвиши матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що [PERSON] з 20 лютого 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2015 року Ленінським ВДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції; актовий запис про шлюб № 71 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого заявником надано копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого за актовим записом № 144 від 25 листопада 2020 року Снігурівським РВ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - а.с. 9. Сторони припинили подружні стосунки, з червня 2021 року, проживають окремо. [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] проживає у [ADDRESS] . Дитина проживає із [PERSON] . Заявник визнає, що у період шлюбу вони з чоловіком придбали закусочну "Алєгро" за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 червня 2020 року (а.с. 10). Згідно з виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань [PERSON] та [PERSON] здійснюють підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі з 02.03.2021 року та з 12.03.2021 року, відповідно. Також сторони не заперечують, що обоє здійснювали підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі у магазині " [INFO] " (колишня назва " [INFO] ") за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи 31 липня 2021 року [PERSON] зверталася до ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області з приводу вчинення [PERSON] самоуправства, а саме: включення світла в магазині " [INFO] " за адресою: [ADDRESS] . За результатами звернення поліцейським СРПП ВП № 2 Баштанського РВП Бєлоусом В. прийнято рішення про припинення розгляду звернення за наявності між сторонами цивільно-правових відносин (а.с.15). 06 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до ЧЧ ВП №2 Баштанського РВП в Миколаївській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] , який 06 серпня 2021 року близько 17:00 за адресою: [ADDRESS] у приміщенні магазину "Домашній" спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно з довідкою чергового лікаря Снігурівської міської лікарні, проведено огляд [PERSON] та діагностовано: садна правої руки та правої литки. Відомості про кримінальний проступок внесено до ЄРДР за №12021153310000169 від 07 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Постановою начальника СД ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Танковського Д.П. від 07 серпня 2021 року у кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу. Свідок [PERSON] суду показала, що працює продавцем у ФОП [PERSON] з березня 2021 року, який здійснює свою діяльність у магазині " [INFO] " (колишня назва "Алегро"). З самого початку сторони спільно займалися провадженням діяльності з продажу товарів, [PERSON] завозив товар, приймав касу, а коли через деякий між ними почали виникати сварки [PERSON] почав недопускати продавців до роботи, брати гроші з каси без оформлення, обзиватися. Свідок [PERSON] суду показала, що працювала провавцем у магазині "Домашній" ФОП [PERSON] з травня 2021 року. Спочатку [PERSON] допомагав у магазині, а потім [PERSON] сказала, що товар який йому належить треба вивезти із магазину, [PERSON] цьому заперечив, був агресивним. Свідок [PERSON] суду показала, працює продавцем ФОП [PERSON] , який здійснює свою діяльність у магазині " [INFO] ". Їй відомо, що заявник це донька [PERSON] . [PERSON] заважав їй торгувати у магазині, а коли вони з [PERSON] хотіли зробити ревізію перешкоджав їй у такому, говорив, що частина товару належить йому і до рішення суду цього роботи не треба. У то же час, бачила, як [PERSON] штовхнув Віту, від чого у неї був синяк на руці. Також, [PERSON] надавала вказівку не впускати [PERSON] до магазину, а у іншому разі викликати охорону. На теперішній час між подружжям існує спір щодо поділу нерухомого майна. 11.08.2021 року [PERSON] звернувся до Снігурівського районного суду Миколаївської області з позовом про поділ спільного майна подружжя, рішення за яким не прийнято. Про наявність між сторонами конфліктів з приводу поділу спільного майна, крім пояснень сторін, свідчить також і наданий заявником відеозапис подій, що мали місце у приміщенні магазину "Домашній". Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявник обґрунтовувала свої вимоги тим, що останній застосовує до неї домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. На підтвердження фактів, викладених у заяві, заявник посилається на численні звернення до правоохоронних з вимогою вжити заходів щодо неправомірної поведінки [PERSON] та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в який вносились відомості за заявою заявника. Однак, відповіді надані правоохоронними органами за результатами зазначених вище звернень свідчать про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях [PERSON] , а саме лише внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне провадження не підтверджує факт вчинення [PERSON] домашнього насильства, що є що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені ЗакономУкраїни "Про запобігання та протидію домашньому насильству" . Факт сварок та непорозумінь між подружжям свідчить про наявність конфлікту між ними щодо поділу спільного майна та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства. Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, суд приходить до висновку, що в задоволені заяви про видачу обмежувального припису необхідно відмовити.

Outcome: dismissed