Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та мотивувала таким. [INFO] померла її свекруха [PERSON] . після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,547га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Спадкоємцем за заповітом після її смерті на вказану земельну ділянку, був її син та чоловік позивача [PERSON] , який помер [INFO] . За звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав за пропуску строку звернення її чоловіка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] та відсутності відомостей про фактичне прийняття ним спадщини. Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт постійного проживання її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2010 року і по день відкриття спадщини [INFO] , та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,547 га в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення. Представник відповідача згідно з поданою заявою також просив справу розглядати у відсутність представника Центральної сільської ради Миколаївської області, щодо задоволення позовних вимог позивача заперечень не мав. Третя особа [PERSON] також подав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, не заперечив про задоволення заяви. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. [INFO] в с. Шмідтове Снігурівського району Миколаївської області померла свекруха позивача [PERSON] , про що 01 червня 2011 року в Книзі реєстрації смертей Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївській області вчинено актовий запис № 21 (а.с.7). За життя, 09 січня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області по КСП "Дружба", належну їй на підставі Сертифікату серії МК № 011365, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 05 травня 1996 року № 167-р, сину [PERSON] (а.с. 9, 10). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого 03 січня 1957 року за актовим записом № 3 Богородицькою сільською радою Снігурівського району Миколаївської області серії [NUMBER] , де в графі мати значиться " [PERSON] " (а.с. 15). 25 травня 2005 року [PERSON] на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації № 191-р від 28 березня 2005 року, замість вказаного сертифікату, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,547 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, серії ЯА № 068364 (а.с. 14). Згідно з листом завідуючої Снігурівською державною нотаріальною конторою Коваль Ю.В. від 21 березня 2020 року № 324/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась [INFO] , тому до спірних правовідносин застосовуються положення Цивільного Кодексу України, який почав діяти з 01 січня 2004 року. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Листом державного нотаріуса Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонської області Карпової Н. від 28 січня 2020 року за вих. № 198/02-14, позивачу повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав за пропуску строку звернення її чоловіка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] та відсутності відомостей про фактичне прийняття ним спадщини: реєстрації разом з померлою за однією адресою на день відкриття спадщини (а.с. 18). У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Як вбачається з матеріалів справи, на день відкриття спадщини [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Разом з ним за вказаною адресою, без реєстрації місця проживання, з 2010 року проживала його матір [PERSON] , 1919 року народження, що підтверджено наданим позивачем актом, складеним та підписаним у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] та завіреним головою ОСББ "Бухта" (а.с.29), а також довідкою Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 25 серпня 2020 року № 394 про те, що [PERSON] , 1919 року народження, з 1980 року зареєстрована в с. Шмідтове Снігурівського району Миколаївської області, знята з місця реєстрації за смертю [INFO] , за даними погосподарських книг в [ADDRESS] , проживала до 2010 року (а.с. 94). Крім того, доказів того, що у спірний період [PERSON] проживала за іншою адресою матеріали справи не містять. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказану позивачем вимогу обґрунтованою, яка відповідно до вищезазначених норм права підлягає задоволенню. Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, оскільки встановлюється з метою реалізації її права на отримання спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Так, як вбачається з копії спадкової справи № 2/2019 до майна померлого [PERSON] , заведеної Третьою Херсонською державної нотаріальною конторою 03 січня 2019 року, спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та його син [PERSON] , які прийняли спадщину як такі, що була зареєстровані на день смерті разом з померлим за однією адресою. Інших спадкоємців немає. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 1978 року Суворським відділом ЗАГСу м. Херсона за актовим записом № 543 (а.с. 11). Позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на належну [PERSON] земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] обґрунтовані перешкодою в нотаріальному оформленні через неоформлення її за життя [PERSON] та непідтвердження спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Беручи до уваги, наявність у позивача права на спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , прийняття ним спадщини в порядку ст. 1268 ЦК України після смерті матері [PERSON] , належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги спадкодавцю на день його смерті, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача частково та визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки. Визнання іншим спадкоємцем вимог щодо спадкування позивачкою всієї земельної ділянки не може бути підставою для задоволення позову, оскільки у встановленому порядку та протягом встановленого строку такий спадкоємець не подав відмови від прийняття спадщини, а суд не може діяти всупереч законодавчо визначеному порядку оформлення спадщини.

Outcome: partial