Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] а [PERSON] перебували з 2011 по 2016 рік у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу мають неповнолітню дитину:[PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач на данний час офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, по 700 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди наданої у письмовій заяві позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши та оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22.10.2011 року Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18 травня 2012 року виданого Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області, батьками [PERSON], [INFO] є позивачка та відповідач. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є загальним правилом. Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На день вирішення спору судом встановлено, що відповідач на данний час з позивачкою та дочкою не проживає, ніякої допомого на утримання доньки добровільно не надає, дитина знаходяться на утриманні позивача. При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань: відповідач не працює, має мінливий дохід, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Оскільки відповідач заперечень стосовно позову не надав, дане свідчить про те, що відповідач може виконувати свої батьківські обов"язки по утриманню неповнолітніх дітей, а саме: сплачувати на їх утримання аліменти, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов"язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров"я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. А тому позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Разом з тим, суд роз"яснює сторонам, що вказаний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації відповідно до закону, і , у випадку, якщо він є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону соціальна допомога. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved