Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з доповненим пізніше позовом до [PERSON] про визнання договорів з приводу виготовлення та встановлення у 2009 році пам"ятників [PERSON] на кладовище "Тетерівка" і [PERSON] - на кладовище "Дружба" недійсними, стягнення 9600 грн. сплачених коштів та 3000 грн. немайнової шкоди. Вимоги, з посиланням на ст.ст. 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» ст.ст.203,215,230 ЦК України мотивовані тим, що відповідач ввів позивача в оману, пам"ятники мають пошкодження виробничого характеру, за якістю не відповідають товарному вигляду і технічним нормам. А пам"ятник [PERSON] виготовлено не за її волевиявленням, а за замовленням третьої особи. Внаслідок таких дій позивач зазнала матеріальних збитків і моральних страждань. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала. Зазначила, що відповідач обманув її, з метою збагачення, об"єднав її замовлення із замовленням третьої особи, так як виготовлений на трьох осіб замість одної особи - її чоловіку [PERSON], під час установки отримав пошкодження. На пам"ятнику [PERSON] на надгробнику є тріщина, а на портреті - скол. Відповідач та його представник проти позову заперечували. [PERSON] пояснив, що весною у 2007 році він за угодою, виготовив позивачу спочатку пам"ятник [PERSON] У подальшому позивач замовила пам'ятник на трьох осіб, якого одночасно було узгоджено з позивачем та [PERSON] Позивач забрала пам"ячник, претензій до нього не було. Відповідач пам"ятники не встановлював, лише надав необхідне для цього обладнання. Третя особа [PERSON] позов не визнала. Стверджувала, що пам"ятник позивачем замовлявся одразу на всіх [PERSON], які за життя були її близькими родичами (син, чоловік, онука). Відповідач безпосередньо із [PERSON] узгоджував графічний малюнок із зображенням могильної плити на трьох померлих в її присутності.Просила відмовити у задоволенні позову. За свідченнями [PERSON], [PERSON] позивач в їх присутності передала [PERSON] 550 доларів США за пам'ятник для тітки. Вони бачили на даному пам'ятнику тріщини, чули невдоволення [PERSON] з приводу того, що остання хотіла виготовити пам'ятник лише на чоловіка, але невістка домовилася з [PERSON] про одну стеллу на трьох померлих. Свідки [PERSON] та [PERSON] розповіли, що саме вони за замовленням позивача встановлювали обидва пам'ятники.Ніяких пошкоджень на них не було. Після встановлення пом"ячників, позивач з ними розрахувалася та жодних претензій не мала. Також додали, що [PERSON] звернулася саме до [PERSON] після того як порівняла ціни і якість інших виробників, а отже пропозиція відповідача за цінами та якістю була найвигіднішою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає позов у межах заявлених вимог, на засадах змагальності та диспозитивності. Згідно з частинами 2, 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний). Підстави визнання правочину недійсним визначає саме позивач. Відповідно до ст.230 ЦК України правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК ), такий правочин визнається недійсним. У п.20Постанови від 06.11.2009 Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними та в інформаційному листі ВСУ щодо практики розгляду судами таких справ роз"снено, що ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. І саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинна довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Таким чином твердження позивача про наявність пошкоджень на пам"ятниках не доводять наявність оману з боку [PERSON] Окрім цього, за клопотанням позивача призначалася будівельно-технічна експертиза для визначення характеру та причин пошкодження пам'ятників. Згідно з висновком експерта №725/13-25/488/14-25, надгробник пам'ятника [PERSON] (тітки позивача) має пошкодження у вигляді «волосяної» тріщини довжиною до 9 см, скол на портреті відсутній, на тумбах пам'ятника [PERSON] мають місце тріщини, однак встановити причину виникнення цих пошкоджень встановити неможливо (а.с. 82-91). А тому не знайшли доказового підтвердження доводи позивача про виникнення пошкоджень на пам'ятниках з вини відповідача та внаслідок цього спричинення останньої майнової шкоди. Твердження позивача про відсутність її волевиявлення на виготовлення відповідачем одного пам"ячника на трьох померлих не відповідає дійсності. Так позивач визнала, що свідки [PERSON] та [PERSON] за її замовленням встановлювали обидва пам"ятника, яких виготовив відповідач. При перевірці заяви позивача з приводу неправомірних дій [PERSON] (виготовлення пам"ятника з браком, відмова у його установки) органи дізнання постановою від 02.10.2011 відмовили в порушенні щодо нього кримінального провадження і також встановили, що [PERSON] замовляла пам"ятник для своїх померлих рідних, та недоплатила відповідачу 3000 грн. Постанова є чинною. Не доведене позивачем належними і допустимими доказами і умисел на незаконне збагачення відповідача, оскільки пам"ятники були виготовлені та встановлювалися іншими особами на замовлення [PERSON] Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними. Підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed