Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] 12.09.2017 року звернулася з позовом в суд до [PERSON], який в процесі розгляду справи уточнила та збільшила, про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення половини додаткових витрат на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними зареєстровано 28 квітня 2007 року Зеленською сільською радою, Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. За час спільного проживання в них народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], та сини [PERSON], [INFO], [PERSON] і [PERSON], обоє [INFO], батьками яких записані вона з відповідачем. Діти фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від їх утримання, її доходи є недостатніми для утримання їх спільних дітей. Сплачує аліменти згідно рішення Надвірнянського районного суду від 23.08.2016 року в розмірі по 600 грн. на дитину, що на даний час є явно недостатнім, окрім того їй відомо, що відповідач офіційно працює бурильником у філії ВАТ "Інтегра-Буріння", яке знаходиться в м. Нижнєвартовськ, вул. Піонерськая буд. 1 Ханти-Мансійский автономний округ Російської Федерації, де отримує заробітну плату, яку повністю витрачає на свої потреби. Матеріальної допомоги в достатньому розмірі на утримання дітей не надає, самоусунувся від утримання їхніх дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд про зміну розміру аліментів. Також зазначає, що її дочка [PERSON] хворіла на вроджену сліпоту лівого ока, вона здійснювала її огляди та лікування. Через поганий стан здоров"я вона також була змушена провести сину [PERSON] 18.08.2017 р. медичні огляди. Окрім того здійснювала лікування зубів сину [PERSON] 19.10.2017 р. Під час лікування дітей в період з 12.07.2016 р. по 21.10.2017 р. нею було витрачено на лікування кошти в сумі 13208,42 грн. Оскільки відповідач не допомагає їй утримувати дітей, вона змушена звернутися в суд з даним позовом. Просить її вимоги задоволити, стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] та синів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також стягнути 1/2 частини додаткових витрат на лікування дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і на навчання синів [PERSON] та [PERSON] у дитячому садку «Журавель» в розмірі 6849,21 грн. та судові витрати в сумі 1000,00 грн. на правову допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить її позов вирішити згідно вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заперечення проти позову і письмову заяву, в якій просить справу розглянути по суті в його відсутність. Позовні вимоги [PERSON] не визнає у зв"язку з тим, що рішенням Надвірнянського районного суду від 23 серпня 2016 року № 348/1002/16-ц вже присуджено стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] та синів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Дане рішення перебуває на виконанні у Надвірнянському РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Зазначає, що він сплачує аліменти вчасно і станом на 30.11.2017 року переплата по аліментах становить 3735,00 грн. Крім того відповідач зазначає, що станом на сьогоднішній день він немає постійного доходу, тому що працює по тимчасових заробітках, стабільного заробітку немає, однак свої батьківські обов"язки по утриманню дітей виконує. Просить суд постановити законне та обґрунтоване рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 228,229,235 ЦПК України, які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, \~виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано 28 квітня 2007 року Зеленською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с.5). За час спільного проживання у сторін народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с 6-9). Неповнолітні діти проживають з позивачем по справі та фактично знаходяться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та підтверджується довідкою Зеленської сільської ради № 521 від 17.05.2017 року і актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, виданим депутатом Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.10-11). Згідно рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2016 року № 348/1002/16-ц вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] та синів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (32-34). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~\~\~ Згідно з вимогами діючої частини 2\~ст. 182 СК України\~в редакції\~Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення від 23.08.2016 року, частина друга\~ст. 182 СК України\~в редакції\~Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень; Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 СК України, а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також в п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 30.11.2017 року, переплата становить 3735,00 грн. (а.с. 42). Також встановлено, що відповідач на даний час офіційно ніде не працює, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, виданим депутатом Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 40). Доказів на підтвердження своїх доводів про офіційне працевлаштування відповідача [PERSON] стороною позивача суду не надано. Суд зазначає, що предметом розгляду в даній справі є зміна розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача, однак розмір аліментів визначається судом з врахуванням всіх обставин справи, тому враховуючи докази, надані сторонами в сукупності, суд приходить до висновку про визначення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз"яснення, викладені в пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вже зазначалося, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В зв"язку з цим суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про збільшення розміру присуджених аліментів, однак не у відсотковому відношенні, як просить позивач, а у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд також врахував і те, що відповідач будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав. Тому з огляду на наведене, виходячи з прожиткового мінімуму на одну дитину та вищезазначених норм сімейного законодавства, суд прийшов до висновку збільшити розмір аліментів до 1000 грн. на кожну дитину, що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості. Також позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат, пов"язаних з лікуванням дітей: дочки [PERSON], тат синів [PERSON] та [PERSON], а також витрат на навчання синів [PERSON] та [PERSON] у дитячому садку «Журавель» в розмірі 6849,21 грн. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту названої статті у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Окрім того відповідно до ч.2ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на інструменти, призначені для розвитку здібностей дитини, або документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини. На підтвердження витрат про оплату лікування дітей: дочки [PERSON], синів [PERSON] та [PERSON] і на навчання синів [PERSON] та [PERSON] у дитячому садку «Журавель», позивач надала суду квитанції, відомості оплати за навчання школярів та копію медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.45-55,63-68). Суд встановив, що згідно поданих квитанцій позивачем, які визнані судом належними та допустимими доказами по справі, на придбання медикаментів на лікування дочки [PERSON], сина [PERSON] та лікування зубів сину [PERSON] було витрачено кошти в сумі 5408,42 грн., що підтверджується замовленням № 14462 від 13.07.2016 р. на суму 2498,00 грн., чеком № 63819 від 08.11.2016 р. на суму 708,42 грн., замовленням № 16482 від 23.12.2016 р. на суму 392,00 грн., квитанцією № 162732 від 28.07.2017 р. на суму 840,00 грн., рахунком № А12605-17 від 18.08.2017 р. на суму 55,00 грн., рахунком № А12584-17 від 18.08.2017 р. на суму 95,00 грн., замовленням від 28.08.2017 р. на суму 320,00 грн., квитанцією № 162733 від 19.10.2017 р. на суму 500,00 грн. (а.с. 47-49, 51-53 ). Позивачем також надані інші квитанції, на які вона посилається як на підтвердження оплати за лікування [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак судом вони не визнані, як належні та допустимі докази, в зв"язку з тим, що інформація в квитанціях не містить чіткого найменування послуги, за які була здійснена оплата і чи дана послуга пов"язана з лікуванням дітей (а.с. 47-53). Також встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] відвідують дитячий садочок «Журавель» і позивачем долучено до справи розрахункові відомості плати за навчання школярів з 01.01.2017 р. по 31.10.2017 р. (а.с.54-55), але доказів що саме вона сплачувала кошти за навчання в матеріалах справи відсутні. Вирішуючи питання про визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину, суд з урахуванням вищевказаних обставин, вважає доцільним та достатнім стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених нею додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням та навчанням неповнолітніх дітей одноразово в розмірі 2704,21 грн. Тому, з врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. З відповідача відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави та на користь позивача згідно представлених квитанцій. На підставі ст.ст.\~180, 181, 184, 185, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved