Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 1978 року є членом Українського товариства мисливців і рибалок, до 02.08.2007 року був головою первинного колективу мисливців і рибалок № 161 Дніпропетровської міськрайонної організації Українського товариства мисливців та рибалок. 15.11.2007 року на засіданні Президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР його було звинувачено в тому, що він начебто розповсюджував брехливі чутки на адресу Дніпропетровської міськрайонної та Дніпропетровської обласної організації УТМР через телебачення та засоби масової інформації (газету «Лица») та виключено з членів УТМР. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2011 року інформація про наклеп [PERSON] на роботу Дніпропетровських міськрайонних та обласної організації УТМР, викладену на засіданні президії та в протоколі і постанові Дніпропетровської міськорганізації УТМР від 15.11.2007 року визнано такою, що є недостовірною. 06.12.2011 року він, спираючись на вказане рішення, письмово звернувся до президії Дніпропетровської організації УТМР з проханням визнати п.6 протоколу №8 засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року таким, що не відповідає дійсності, просив також поновити його на посаді голови мисливського колективу №161, однак відповіді на своє звернення не отримав. 05.08.2012 року загальні збори первинного мисливського колективу №161 Дніпропетровської районної організації УТМР, враховуючи вказане рішення суду, вирішили звернутися до президії Дніпропетровської обласної організації УТМР з проханням відкликати рішення з питання п.6 протоколу №8 засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року та поновити його на посаді голови первинного колективу № 161, на що відповіді не отримано. Посилаючись на викладене, позивач просить зобов»язати Дніпропетровську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок відкликати постанову Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР в частині, викладеній у п.6 протоколу №8 від 15.11.2007 року «Про розповсюдження брехливих чуток через телебачення та засоби масової інформації (газета «Лица» [PERSON]», протягом 7 днів після набуття рішення суду законної сили. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги підтримав, посилався на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 268 ЦК України на заявлені позивачем позовні вимоги строк позовної давності не розповсюджується. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, та просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 1978 року є членом Українського товариства мисливців і рибалок (надалі УТМР), а до 02.08.2007 року був головою первинної організації мисливців і рибалок №161 Дніпропетровської міськрайорганізації Українського товариства мисливців і рибалок. . 15.11.2007 року відбулося засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР, на якому були присутні 11 членів президії під головуванням голови Дніпропетровської міськрайорганізації [PERSON], під №6 у порядку денному засідання президії було питання про розповсюдження брехливих чуток через телебачення та засоби масової інформації (газета "Лица") [PERSON] Як вбачається з протоколу №8 вказаного засідання, при обговоренні вищезазначеного питання виступив [PERSON], який вказав наступне: «Член УТМР [PERSON] виступив по телебаченню і в газеті «Лица», де звинуватив міську та обласну ради УТМР в усіляких неймовірних гріхах. Факти викладені [PERSON] не підтверджуються. Це є відвертий наклеп на роботу керівництва міської та обласної організацій». За результатом розгляду вказаного питання президія Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР одноголосно постановила: «За наклеп на роботу міської та обласної організацій УТМР, райорганізацій УТМР, невиконання рішень президії міської ради, незгоду з положенням Статуту УТМР [PERSON] із членів УТМР виключити». Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2011 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про захист честі, гідності та ділової репутації, інформацію про наклеп [PERSON] на роботу Дніпропетровських міськрайоорганізації та обласної організації УТМР, викладену на засіданні президії та в протоколі і постанові Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року, визнано такою, що є недостовірною. Вказаним рішенням суду встановлено, що викладена [PERSON], як головою ради Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР, структурного підрозділу відповідача та відображена в протоколі засіданні президії №8 інформація є негативною, оскільки негативно характеризує [PERSON], зображає його особою, яка порушує норми чинного законодавства та загальні принципи моралі, оскільки підтверджень такій інформації немає, доказів тому, що позивач розповсюджував наклепи на певні організації відповідачем суду не надано, виступи по радіо та на телебаченні, а також публікації в засобах масової інформації, якщо вони і були, такими, тобто наклепами, не можуть бути визнані, в зв"язку з чим необхідно вважати вищевикладену інформацію недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача перед окремими громадянами - членами Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР, а також перед родиною та іншими особами з точки зору дотримання законності, загальноприйнятих правил існування, принципів людської моралі. Встановлено, що вказане рішення суду вступило в законну силу і встановлені ним обставини відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. 06.12.2011 року позивач, посилаючись на вказане рішення суду, письмово звернувся до президії Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок з проханням визнати п.6 протоколу №8 засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року таким, що не відповідає дійсності, та поновити його на посаді голови мисливського колективу №161, однак відповіді на своє звернення не отримав. 06.09.2012 року загальні збори первинного мисливського колективу №161 Дніпропетровської районної організації УТМР, посилаючись на вказане рішення суду, звернулися до президії Дніпропетровської обласної організації УТМР з проханням відкликати рішення з питання за № 6 протоколу №8 засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року та поновити [PERSON] на посаді голови мисливського колективу № 161, на що відповіді надано не було. 29.01.2015 року відбулося засідання президії Дніпропетровської районної організації УТМР, на якому розглядалася заява (клопотання) [PERSON] стосовно поновлення на громадській посаді голови П/К № 161 [PERSON] На вказаному засіданні було постановлено, що поновлення [PERSON] на посаді голови П/К № 161 Дніпропетровської районної організації УТМР неможливе в зв"язку з тим, що він не є членом УТМР та не знаходиться на обліку в Дніпропетровській районній організації УТМР. У позовній заяві позивач та в судовому засіданні представник позивача, посилаючись на положення ч.5 ст.277 ЦК України, просить зобов»язати Дніпропетровську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок відкликати постанову Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР в частині, викладеній у п.6 протоколу №8 від 15.11.2007 року «Про розповсюдження брехливих чуток через телебачення та засоби масової інформації (газета «Лица» [PERSON]». Відповідно до ст. 32 Конституції України «…Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації». Згідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов»язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов»язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У відповідності до ст.ст. 269, 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість ділової репутації, що відносяться до особистих немайнових прав, які згідно з ст. 275 ЦК України підлягають захисту способом, адекватним порушенню, з тим, що б такий спосіб правового захисту був ефективним. Серед іншого, за ст. 277 ЦК України таким способом захисту є спростування поширеної про особу недостовірної негативної інформації. Відповідно до ч.1 ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. У відповідності до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно до ч.3 цієї статі негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ч.4 цієї статі спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. У відповідності до ч. 5 ст. 277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Згідно до ч.7 цієї статі спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до п. 24 Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію цього тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документу тощо). У судовому рішення також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Відповідно до роз"яснень вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.25, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. В судовому засіданні встановлено, що Дніпропетровська районна організація УТМР не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, ЄДРПОУ 03928286, яка є юридичною особою і у своїй діяльності керується Статутом Українського товариства мисливців і рибалок. Інформація про наклеп [PERSON] на роботу Дніпропетровських міськрайоорганізації та обласної організації УТМР, викладена на засіданні президії та в протоколі і постанові Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року, яка з вказаним рішенням суду визнана такою, що є недостовірною, була питанням №6 порядку денного засідання президії Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР і ця інформація була відображена у п.6 тексту протоколу №8 засідання президії. Як вбачається із протоколу №8 та що встановлено в судовому засіданні, вказане засідання президії проходило в присутності 11 членів президії, сам текст протоколу чи виписка з нього із викладенням п.6 ні до яких установ не направлявся, і зберігається в архіві Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР, що підтвердив представник відповідача та не заперечував представник позивача, який не надав суду доказів про те, що цей протокол чи виписка з нього були направлені відповідачем до будь-якої установи або підприємства, звідки він міг би бути відкликаний. Таким чином, встановлено, що зміст п.6 протоколу №8 від 15.11.2007 року став відомим обмеженому колу осіб, що були на зборах, і серед них була розповсюджена інформація, викладена в протоколі, що не спростовано в судовому засіданні. Зважаючи на вказане, вимоги позивача про відкликання постанови Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР в частині, викладеній у п.6 протоколу №8 від 15.11.2007 року "Про розповсюдження брехливих чуток через телебачення та засоби масової інформації (газета "Лица") [PERSON], у розумінні ч. 5 ст.277 ЦК України, задоволенню не підлягають. Разом з цим, відповідно до положень ч.1, 7 ст.277 ЦК України, роз"яснень Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" позивач має право на спростування поширеної відносно нього недостовірної інформації і спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Зважаючи на спосіб, у який була поширена вищевказана недостовірна інформація відносно позивача, з метою поновлення його прав, суд вважає за необхідне прийняти рішення про спростування недостовірної інформації про наклеп [PERSON] на роботу Дніпропетровських міськрайорганізацій та обласної організації Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, викладену на засіданні президії та в протоколі і постанові Дніпропетровської міськрайорганізації УТМР від 15.11.2007 року, зобов"язавши Дніпропетровську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок на засіданні президії Дніпропетровської міськрайорганізації Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок не пізніше місяця з дня набрання у даній справи рішенням суду законної сили оголосити текст рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2011 року, ухваленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про захист честі, гідності та ділової репутації. Суд вважає, що клопотання представника відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється: на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом. На це вказує також роз"яснення, викладене у п. 23 Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до якого вимоги про захист гідності, честі чи ділової репутації випливають із порушення особистих немайнових прав, тому згідно з пунктом 1 частини першої статті 268 ЦК України позовна давність на них не поширюється, крім випадків, встановлених законом, зокрема пунктом 2 частини другої статті 258 ЦК і статтею 37 Закону про пресу. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок на користь [PERSON] понесені ним судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial