Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації звернувся до суду, із позовом до [PERSON] про відібрання її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнення з відповідачки аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], не створює належних умов для проживання дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує матеріально. В серпні 2016 року до служби у справах дітей Пулинської РДА від лікаря дитячого відділення центральної районної лікарні [PERSON] надійшло повідомлення про ознаки побиття 11 місячної [PERSON]. З метою захисту прав та інтересів дитини та недопущення загрози її життю та здоров"ю, головою районної державної адміністрації прийнято розпорядження про направлення малолітньої дитини [PERSON] до державного дитячого закладу та про негайне відібрання малолітньої [PERSON] з сім"ї відповідачки. Наказом служби у справах дітей Пулинської РДА від 26.08.2016 року дану родину поставлено на облік служби у справах дітей, як таку, що зазнала фізичного насильства. Після комісійного обстеження житлових умов сім"ї [PERSON] встановлено, що відповідачка ніде не працює, фінансово сім"ю не забезпечує, відсутні продукти харчування та їжа, малолітня дитина голодна, одяг брудний, будинок, в якому проживає вказана сім"я перебуває в аварійному та антисанітарійному стані, домашнє господарство, відповідачкою не утримується. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації просить постановити рішення про відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] у відповідачки, без позбавлення її батьківських прав, як таку, що навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо цієї дитини та стягнути з відповідачки аліменти на користь дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником буде заклад (сім"я, особа), де буде виховуватись дитина і хто буде представляти її інтереси. В ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги , просила суд ухвалити рішення про відібрання дитини з сім"ї відповідачки без позбавлення батьківських прав та оскільки відповідачка ніде не працює та не має регулярного доходу стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі- 368,40 грн. на її дочку [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов з урахуванням уточнених позовних вимог визнала, зазначивши, що дійсно мало місце побиття дитини її співмешканцем. На даний час вона проживає в будинку матері ,де умови для проживання дитини кращі. Під час перебування дитини у лікувальній установі, вона періодично відвідувала її ,за потреби привозила харчування , на яке давали дозвіл лікарі. На даний час дитина перебуває у дитячому будинку, куди вона час від час приїзжає, привозить дитині все необхідне, займається з дитиною. Але оскільки дитина потребує ретельнного медичного обстеження та лікування, а в неї такої не має такої матеріальної можливості, то не заперечує, щоб до покращення стану здоров"я дитини, вона перебувала у дитбудинку. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, показання свідків, думку прокурора, який вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено ,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка є матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.11.2015 року (а.с.10). З акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки від 28.09.2016 року (а.с.28) вбачається, що [PERSON], ніде не працює, в будинку порушено санітарно-гігієнічний стан, відсутні продукти харчування, в господарстві нічого не утримується. Відповідно до повідомлення Червоноармійського районного центру зайнятості №464 від 20.09.2016 року, [PERSON], з питання працевлаштування та отримання послуг служби зайнятості не зверталася (а.с.27). Відповідно до довідки Новозаводської сільської ради Червоноармійського району №1118 від 15.09.2016 року, [PERSON], [INFO], ніде не працює після закінчення Житомирського професійного ліцею харчових технологій з 26.02.2016 року по даний час. (а.с.16). За повідомленням Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні №11 від 23.08.2016 року, [PERSON], [INFO] ,є дитиною, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення . (а.с.7). Згідно інформації КУ "Центральної районної лікарні Пулинської районної ради" за №1137, № 1138 від 20.09.2016 року та за № 1063 від 25.08.2016 року, що 15 вересня 2016 року до дитячого відділення поступила по "швидкій допомозі" [PERSON], [INFO]. Дитина оглянута при поступленні педіатром, хірургом та встановлено Діагноз: Залізодефіцитна анемія ІІІ ст.. Застарілі садна правого коліна, спини. Контакт по вітряній віспі. Множинні забої м"яких тканин голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Струс головного мозку. Стрептодермія спини . Дитину доставлено у супроводі батьків, які теж мають свіжі травми голови. Травмовану дитину було виявлено фельдшером при активному відвідуванні родини вранці 22.08.2016 року, але родичі від госпіталізації відмовилися, госпіталізувати дитину вдалося при залученні працівників сільської ради. Мати , [PERSON], на приймальному відділенні дитиною не цікавилася, на руки не брала. Дитина перебуває на штучному вигодовуванні коров"ячим молоком та манкою. Для подальшого дообстеження та лікування дитину переведено до травматологічного відділення ЖОДКЛ, де вона і перебуває на даний час. Адміністрація ЦРЛ вважає даний випадок фактом жорстокого поводження з дитиною в родині та просить вирішити питання позбавлення [PERSON] батьківських прав, так як такі обставини несуть пряму загрозу життю дитиниДитина поступила для оформлення до спеціалізованого будинку дитини за сприяння служби у справах дітей та працівників сільської ради. (а.с.8,11,19) Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №277 від 23.09.2016 року про направлення малолітньої дитини [PERSON] до державного дитячого закладу, на підставі висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації про доцільність відібрання дитини із сім"ї без позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] та враховуючи складні життєві обставини, які склалися в сім"ї. (а.с.12) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації від 21.09.2016 року, [PERSON] навмисно ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню своєї малолітньої дочки, не виявляє інтересу до її життя, не забезпечує матеріально,у дитини відсутні необхідні для росту та розвитку продукти харчування, засоби гігієни та належні умови для проживання. Будинок де живе відповідачка зі співмешканецм, перебуває у аварійному стані, у дитини відсутнє ліжечко, ванночка для купання. Згідно вказаного висновку є доцільним відібрання у відповідачки її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с.13-14). Свідок [PERSON] - сільський голова в судовому засіданні дав показання про те, що він приймав участь у складі комісії при обстеженні житлових умов проживання сім"ї відповідачки. В ході чого фельдшаром [PERSON], яка входила до складу комісії, при огляді дитини було з"ясовано, що [PERSON] має чисельні синці по всьому тілу, походження яких мати пояснила тим, що дитина впала. В будинку, де проживає дитина умови незадовільні. Для дитини відсутнє ліжечко, ванночка для миття , продукти харчування. Будинок перебуває у аварійному стані. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що відповідачка проживає з співмешканцем та малолітньою дитиною у аварійному будинку, який потребує ремонту. У дитини відсутні належні умови для проживання: відсутнє ліжечко, ванночка для миття, необхідні продукти харчування для дитини в належому асортименті також відсутні. При огляді дитини на її тілі було виявлено в множинній кількості синці та гематоми, у зв"язку з чим її було госпіталізовано. Дитина не добирає необхідної для її віку ваги, відстає у розвитку. Це свідчить про неналежний догляд дитини з боку її матері. Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON] -завідувач дитячим відділенням КУ"ЦРЛ Пулинської районної ради" до приймального відділення лікарні поступила малолітня [PERSON] з чисельними гематомами та синцями на тілі та в області голови. Після огляду дитини нею та хірургом [PERSON] було спрямовано на лікування до обласної дитячої лікарні. Виходячи із діагнозу хвороб, на які страждає дитина (залізодефіцитна анемія ІІ ст. змішаного генезу. Симптоматична коагулопатія. Гематома правої сідниці. Затримка формування статокінетичних функцій. Функціональний систолічний шум.), наслідком цих хвороб є недогодовування дитини та недогляд з боку матері, яка не приділяє належної уваги харчуванню дитини та її фізичному розвитку. Для виліковування цих хвороб дитини необхідні значні матеріальні затрати та це лікування може належно бути здійсненим лише в умовах державного закладу, в якому зараз перебуває дитина. Самостійно відповідачка не взмозі буде покращити стан здоров"я дитини. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Отже, оцінивши всі вище встановлені обставини, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дочки. За правилами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері ,батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу відповідачки, суд, відповідно до ст.184 СК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, який на дітей віком до 6 років становить - 1228 грн. на місяць визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі не меншому, чим 30% від цієї величини, а саме, у розмірі 370 грн. на користь дочки [PERSON], [INFO] з відповідачки. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, а також можливості відповідачки сплачувати їх. При зверненні до суду позивача звільненого від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд стягує його з відповідачки в сумі 551 грн. 20 коп. з позовних вимог про відбрання дитини без позбавлення батьківських прав та у розмірі 551 грн. 20 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved