Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак з вересня 2017 року він з сім"єю не проживає. Від цього шлюбу в них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. 30 січня 2018 року Рахівським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ №305/78/18, яким [PERSON] було зобов"язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], в розмірі по 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Даний судовий наказ вона пред"явила на виконання до Рахівського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області. В ході виконання виконавчого провадження по вказаному судовому наказі, вона як сторона виконавчого провадження. ознайомилася з довідкою про доходи боржника №86 від 05.03.2018 року, виданою за місцем його постійної роботи у ДП "Великобичківське лісомисливське господарство", з якої дізналася про реальний рівень доходів відповідача, який за останні шість місяців становив 91550,44 гривень, що у помісячному розрахунку значно вище суми, яку він сплачує на підставі судового наказу. таким чином, відповідач, маючи постійну роботу та стабільний дохід, має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. У свою чергу, вона не має змоги самостійно у повній мірі утримувати дитину, так як ніде не працює, веде догляд за дитиною. Узв"язку з чим просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які сплачує [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], встановивши його в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 19.04.2018 відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] отримав 24.04.2018, однак відзиву на день судового розгляду справи не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина- дочка [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 16.02.2018 року, складеним депутатом Росішківської сільської ради М.П.Оленчук та довідкою виконавчого комітету Росішківської сільської ради №378 від 11.12.2017 року. За приписами ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області №305/78/18 від 30 січня 2018 року було вирішено стягувати, щомісячно, з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканця [ADDRESS] аліменти в користь [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканки [ADDRESS], на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, з одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Крім цього, відповідчем [PERSON] не доведено належними доказами, що його фізичний стан перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у вказаному позивачем розмірі. Більше того, відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та відповідно стабільний дохід. Зокрема, згідно довідки про доходи №86 від 05.03.2018 року, виданої ДП "Великобичківське ЛГ", [PERSON] за останні шість місяців мав дохів в сумі 91550,44 гривень. Таким чином має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі на утримання малолітньої дитини. Слід зважити на ту обставину, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем [PERSON], дитина постійно фізично розвивається, а по сім потребуєь постійно більшого утримання пов'язаного з повноцінним харчуванням, забезпечення відповідним одягом і взуттям та засобами гігієни, понесення в майбутньому витрат на навчання, відвідування гуртків, та інший усесторонній повноцінний розвиток, забезпечення житлом і відповідне її утримання, а у разі необхідності забезпечення належним лікуванням. Таким чином, враховуючи, що утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дитини, необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. відповідач [PERSON] є молодою, працездатною особою, без якихось вад із здоров'ям та має можливість заробляти, в тому числі за кордоном, а відтак, визначений позивачем розмір аліментів в розмірі 1/4 частини ві заробітку (доходу) відповідає принципу добросовісності, розумності та справедливості. Підстав для зменшення такого розміру суд не знаходить, у зв"язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved