Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

До Перечинського районного суду Закарпатської області із позовною заявою звернулася [PERSON] до Тур"я Реметівської дитячої музичної школи про визнання незаконними та скасування наказів №14 від 26 травня 2014 року та № 19 від 24 червня 2014 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 травня 2014 року та 24 червня 2014 року її згідно даних наказів притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани. Однак, вона вважає, що дані накази є незаконними, оскільки при їх винесенні роботодавцем було порушено вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України, а саме їй до застосування дисциплінарного стягнення не було запропоновано дати письмові пояснення. Також, в наказах взагалі не зазначено, за який саме проступок її оголошено догани та не зазначено дати вчинення таких проступків. Тому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 14 від 26 травня 2014 року та наказ №19 від 24 червня 2014 року. Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив, окрім визнання незаконними та скасування вищевказаних наказів, визнати незаконним та скасувати ще і наказ №36 від 16 жовтня 2014 року. Про цьому, такі вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2014 року [PERSON] було вручено наказ №36 від 16 жовтня 2014 року про винесення їй догани. Як убачається з даного наказу, то такий винесено за порушення виконавської дисципліни неподання текстів на вимогу завідуючої відділу народних інструментів для можливості підписати індивідуальні плани. Однак, при винесенні даного наказу роботодавцем було порушено вимоги ст.148 КзпП України. Також відмічає, що дисциплінарне стягнення накладено на [PERSON] фактично за невиконання нею обов"язку, який взагалі не передбачено її посадовою інструкцією. Представник відповідача [PERSON] подала до суду письмові заперечення, у яких просила в позові [PERSON] до Т.Реметівської дитячої музичної школи відмовити, при цьому посилалася на те, що дисциплінарні стягнення були накладені із дотриманням строків, встановлених ст.148 КзпП України, а також із дотриманням порядку застосування стягнення, встановленого ст.149 КзпП України, зокрема при обранні виду стягнення було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника та обгрунтовано застосовано захід дисциплінарного стягнення, передбачений ст.147 КзпП України, саме у вигляді догани. Факти невиконання викладачем [PERSON] своїх обов"язків та порушення трудової дисципліни зафіксовано як в актах: №1 від 08.04.20014 року, №2 від 09.04.2014 року, №3 від 10.04.2014 року, №4від 10.04.2014 року, №5 від 04.05.2014 року, №6 від 08.05.2014 року та №7 від 08.05.2014 року, так і в зверненні викладачів Т. Реметівської ДМШ від 22.05.2014 року та у доповідній записці від 26.05.2014 року. При цьому, на виконання вимог трудового законодавства [PERSON] було запропоновано дати письмові пояснення щодо фактів та обставин зазначених у доповідній записці. Однак, така відмовилась дати будь-які пояснення, що підтверджується актом від 26.05.2014 року. Також, позивачка відмовилась від ознайомлення з наказом №14 від 26.05.2014 року, про що свідчить акт від 26.05.2014 року, складений та підписаний завідуючим відділом культури Перечинської РДА та викладачами Т.Реметівської ДМШ. Крім цього, після оголошення догани [PERSON] не стала на шлях виправлення та продовжила порушувати трудову та виконавську дисципліну, створювала конфліктні ситуації, що було зафіксовано в актах від 27.05.2014 року та 28.05.20014 року, висновками комісії від 30.05.2014 року. Після чого, викладачу [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення по суті виявлених та зафіксованих документально порушень трудової та виконавської дисципліни. Письмові пояснення [PERSON] надала 24.06.2014 року. Після чого, наказом від 24 червня 2014 року їй було знову оголошено догану, з якою її було ознайомлено під розписку. Потім [PERSON] знову не стала на шлях виправлення та на неї ще і 16.10.2014 року було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за те, що вона порушила виконавську дисципліну, а саме не подала нотні тексти на вимогу завідуючої відділу народних інструментів для можливості затвердження індивідуальних планів учнів. Підставою для цього слугувала доповідна записка від 18.09.2014 року, подана завідуючою відділу народних інструментів [PERSON] та актом про відмову від дачі письмових пояснень. На виконання вимог трудового законодавства [PERSON] було запропоновано дати письмові пояснення щодо фактів та обставин зазначених у доповідній записці, однак остання відмовилась дати будь-які пояснення, що підтверджується актом від 23.09.2014 року №2. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, відповідно до ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.2 ст.2 КзпП України працівники мають ... на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством Згідно ст.139 КзпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.140 КзпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно ст.141 КзпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Відповідно до ст.147 КзпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ч.1 ст.147-1 КзпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КзпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Отже, з системного аналізу вказаних норм убачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. Кодекс Законів про працю України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення. Разом з цим, згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, у судовому засіданні встановлено, що 26.05.2014 року директором Туря-Реметівської дитячої школи [PERSON] позивачці [PERSON] було оголошено догану, про що свідчать наказ №14 від 26.05.2014 року, Що стосується даного наказу №14, то такий було винесено на підставі актів №1 від 08.04.20014 року, №2 від 09.04.2014 року, №3 від 10.04.2014 року, №4 від 10.04.2014 року, №5 від 05.05.2014 року, №6 від 05.05.2014 року, №7 від 08.05.2014 року, а також зверненні викладачів від 22.05.2014 року, доповідної записки та акту від 26.05.2014 року. Аналізуючи дані акти, звернення викладачів та доповідну записку, суд приходить до наступного висновку, зокрема: - щодо акту №1 від 08.04.20014 року, то у суду викликає сумнів щодо достовірність зазначеної в ньому інформації про ніби-то зухвалу поведінку [PERSON] по відношенню до директора [PERSON] в присутності учнів, яка мала місце 07.04.2014 року о 13год.00хв., оскільки даний акт було складено, хоча і комісійно, однак жоден член цієї комісії особисто не був присутній при даному конфлікті, при цьому такий акт складено виключно зі слів самого ж директора школи [PERSON] і тільки на наступний день. Тому, з урахуванням зазначеного та того, що сама позивачка категорично заперечує про існування даного конфлікту, а також того, що будь-яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження існування такого конфлікту представником відповідача суду не надано, а тому суд вважає, що такий акт не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ по справі у підтвердження зазначених у ньому обставин.; - щодо актів №2 від 09.04.2014 року та №4 від 10.04.2014 року про відсутність позивачки на робочому місці, то такі акти суд також не бере до уваги, оскільки позивачка у ці дні фактично була відсутня на робочому місці з поважних причин, а саме хворіла, про що свідчать надані суду відповідні довідки за №150 та за №149 від 28.08.2014 року.; - щодо акту №3 від 10.04.2014 року про відмову від підпису про ознайомлення з актом №2, то суд вважає, що це право позивачки відмовлятися від підпису, у зв"язку з чим подібне взагалі не може слугувати підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.; - щодо акту №5 від 05.05.2014 року, то зі змісту даного акту взагалі не убачається, які саме прямі обов"язки згідно посадової інструкції не виконувала [PERSON] під час проведення індивідувальних уроків з учнями: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому вважає даний акт також неналежним доказом по справі.; - щодо акту №6 від 07.05.2014 року, згідно якого позивачка без дозволу директора залишила місце роботи та під час уроків була присутня на випускних іспитах, то з урахуванням того, що у цей день її учні здавали випускні іспити в сусідньому селі Порошково, Перечинського району, у зв"язку з чим і попросили її як викладача провести їх до даного населеного пункту, а тому позивачка згідно своєї посадової інструкції зобов"язана була забезпечити їхню безпеку під час проведення таких шкільних заходів, у зв"язку з чим суд не бере до уваги даний акт як достатній доказ для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.; - щодо акту №7 про відмову [PERSON] від підпису наказу про дисциплінарне стягнення від 08 травня 2014 року, то суд також вважає, що це право позивачки відмовлятися від підпису і подібне взагалі не може бути достатньою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.; - щодо звернення викладачів від 22.05.2014 року, то зазначені в ньому обставини, на думку суду, також не можуть слугувати достатньою підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді догани.; - щодо доповідної записки від 26.05.2014 року про відсутність [PERSON] на засіданні відділу народних інструментів в 11 год. 30хв., написаної зав.віділом [PERSON] та акту від 26.05.2014 року, то такі докази суд не бере до уваги, оскільки позивачка у цей день фактично була відсутня на робочому місці з поважних причин, так як знаходилась на обстеженні в Перечинській ЦРЛ, про що свідчить надана нею довідка від 26.05.2014 року.; Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що при винесенні даного наказу №14 директор Тур"я Реметівської дитячої музичної школи [PERSON] фактично перед застосуванням дисциплінарного стягнення взагалі не зажадала від позивачки [PERSON] письмових пояснень щодо обставин порушень нею трудової дисципліни, чим порушила вимоги ст.149 КзпП України. Тому, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що наказ №14 від 26 травня 2014 року " Про дисциплінарне стягнення викладачу [PERSON]." винесений директором передчасно та з порушенням норм КзпП України, у зв"язку з чим вважає, що його незаконними та таким, що підлягає скасуванню. Також, у судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2014 року директором Туря-Реметівської дитячої школи [PERSON] позивачці [PERSON] було оголошено догану, про що свідчать наказ №19 від 24 червня 2014 року. Як убачається з даного наказу, то такий винесено на підставі акту від 27.05.2014 року, акту від 28.05.2014 року, висновку комісії від 30.05.2014 року та пояснюючої записки від 24.06.2014 року. Аналізуючи дані акти, висновок комісії та пояснюючу записку, суд приходить до наступного висновку, зокрема: - щодо акту від 27.05.2014 року, згідно якого [PERSON] на підсумкову нараду прийшла не підготовлена, без журналу індивідуальних планів її учнів, ігноруючи наказ №17 від 06 вересня 2013 року " Про затвердження структури 2013/2014 навчального року та термінів підсумкового оцінювання навчальних досягнень учнів", то суд з урахуванням того, що позивачка взагалі не була ознайомлена з таким наказом, про що у судовому засіданні підтвердила і сама директор школи [PERSON], не бере його до уваги, як належний доказ по справі у підтвердження зазначених у ньому обставин.; - що стосується висновку комісії від 30.05.2014 року, то з урахуванням того, що представниками відповідача суду взагалі не надано жодного доказу про те, що на підставі чого була створена така комісія, ким вона створена та чи взагалі дана комісія вправі була перевіряти знання та давати будь-які висновки щодо викладача [PERSON], у зв"язку з чим суд не бере до уваги даний висновок, як належний та допустимий доказ по справі.; - щодо акту про відсутність позивача на робочому місці від 28.05.2014 року, то такий акт суд також не бере до уваги, оскільки того дня у позивачки згідно розкладу взагалі не було уроків, а відтак вона і була відсутня на робочому місці. Отже, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що і даний наказ винесений директором передчасно, а тому є незаконними та таким, що підлягає скасуванню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що і 16 жовтня 2014 року директором Туря-Реметівської дитячої школи [PERSON] позивачці [PERSON] було оголошено догану, про що свідчать наказ № 36 від 16 жовтня 2014 року. Як убачається із цього наказу, то підставою для його винесення слугувала доповідна записка від 18.09.2014 року, подана завідуючою відділу народних інструментів [PERSON] та акт про відмову від дачі письмових пояснень [PERSON] №2 від 23 вересня 2014 року. Аналізуючи дану доповідну записку та акт, суд приходить до наступного висновку, зокрема: - щодо доповідної записки від 18.09.2014 року, згідно якої [PERSON] неподала нотні тексти на вимогу завідуючої відділу народних інтрументів для можливості затвердження індивідуальних планів учнів, то суд з урахуванням посадової інструкції викладача, згідно якої позивачка взагалі не зобов"язана була вчиняти подібні дії, вважає, що даний документ таким, що не може слугувати достатньою підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, у зв"язку з чим не бере його до уваги.; - щодо акту №2 від 23 вересня 2014 року від 23 вересня 2014 року про відмову [PERSON] від дачі письмових пояснень, то суд вважає, що це право позивачки відмовлятися від пояснень, а тому і подібне не може слугувати достатньою підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що і цей наказ також підлягає скасуванню, як незаконний. Тому, на підставі вищенаведеного та

Outcome: approved