Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2008 року між АКІБ «УкриСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11373426000. За умовами даного договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 12615,00 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 17.07.2015р., якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] зобов"язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає - 235,00 (двісті тридцять п"ять) доларів США 00 центів. День сплати ануїтетного платежу 18 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. 16 березня 2009 р. між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено розмір ануїтетного платежу, а днем сплати даного платежу стало 20 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. Проте, [PERSON] з листопада 2012року не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту чим порушив терміни повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за кредитним договором. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №218156 від 18.07.2008р. 16 березня 2009р. між сторонами за договором поруки було укладено Додаткову угоду №1, якою [PERSON] надала згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов"язання за кредитним договором. Згідно даних договорів відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Позивач зазначає, що станом на 21.11.2014 р. сума солідарної заборгованості відповідачів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11373426000 від 18.07.2008p. становить 6799,45 дол. США (шість тисяч сімсот дев"яносто дев"ять дол. США 45 центів), що в гривневому еквіваленті складає 102646,13 (сто дві тисячі шістсот сорок шість) грн. 13 коп. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу в розмірі 6799,45 дол. США (шість тисяч сімсот дев"яносто дев"ять дол. США 45 центів), що в гривневому еквіваленті складає 102646,13 (сто дві тисячі шістсот сорок шість) грн. 13 коп. Стягнути із [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від яких не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутності, не повідомили суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого не заперечив позивач. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З дослідженого в судовому засіданні договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11373426000 від 18.07.2008 р. встановлено, що даний договір укладено між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (банк) та [PERSON] Згідно п.1.1 даного договору сторони визначили, що банк зобов»язався надати [PERSON] кредитні кошти в сумі 12615,00 доларів США. В свою чергу, укладаючи даний договір [PERSON] зобов»язався прийняти, належним чином використовувати, повернути кредитні кошти в сумі 12615,00 долари США, а також сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, визначених у договорі. Згідно п.1.2.2. договору, [PERSON] зобов»язаний повернути кредит не пізніше 17.07.2015 р., шляхом сплати ануїтет них платежів у розмірі 235,00 доларів США. Проте, судом встановлено, що 18.07.2008 р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту, яка стосується зміни ануїтетного платежу. Зокрема, у п. 1.1. визначили, що позичальник зобов"язується повертати в день сплати ануїтетних платежів, передбачений Договором, суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у таких розмірах: у період з березня 2009р. по 20 квітня 2009р. у розмірі 143,29 дол. США; у період з 20 квітня 2009р. по 22 березня 2010р. у розмірі 134,33 дол. США; у період з 22 березня 2010р. по 20 серпня 2014р. у розмірі 235,00 дол. США; у період з 20 серпня 2014р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 425,00 дол. США. День сплати ануїтетного платежу 20 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов"язаний сплатити ануїтетний платіж. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, з дослідженої судом довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11373426000 від 18.07.2008 р. встановлено, що [PERSON] не виконує умови договору, оскільки не повертає кредит в порядку, передбаченому цим договором. Зокрема, довідкою підтверджується, що у [PERSON] є заборгованість по кредиту, яка становить 6799,45 доларів США, що еквівалентно 102646,13 грн., з яких: 6100,30 дол. США заборгованість по кредиту; 699,15 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом;3917,49 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 568,83 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що [PERSON] не виконує умови договору, зокрема щодо сплати ануїтетного платежу в порядку визначеному цим договором, таким чином порушує зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше нерухоме майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В свою чергу, згідно п. 4.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (всієї свми або його частини), термінів сплати процентів, комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки. Враховуючи те, що [PERSON] порушує умови виконання кредитного договору, тому банк вправі вимагати від [PERSON] сплати пені за прострочення кредиту, яка становить 3917,49грн підтверджується дослідженим судом розрахунком. Окрім цього, судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов»язаннь [PERSON] за кредитним договором, 18.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №218156. В силу ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.1.1.,1.3.,1.4. договорів поруки сторони визначили, що [PERSON] зобов»язались перед банком відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов»язань по кредитному договору № 11373426000 від 18.07.2008 р. Поручитель відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідальність поручителя і боржника ([PERSON]М.) є солідарною. Крім того, у п. 2.1. договорів поруки сторони передбачили, що у випадку змін умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Із досліджених додаткових угод №1 до договору поруки від 18.07.2008 р. №218156 вбачається, що [PERSON] дала згоду на зміну основного зобов»язання по кредитному договору. Проте, судом встановлено, що поручитель [PERSON] не виконала взятих на себе зобов»язань по договорах поруки, а тому відповідає перед банком окремо із [PERSON], як солідарний боржник. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч вищевказаної норми, відповідачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів, котрі б спростували вимоги позивача про розмір кредитної заборгованості. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачі не виконавши зобовязання по умовах кредитного договору, мають заборгованість перед позивачем за кредитним договором №11373426000 від 18.07.2008 р. на загальну суму 6799,45 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 102646,13 грн., яка в судовому засіданні не спростована жодними доказами зі сторони відповідачів, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно, а також судові витрати.

Outcome: approved