Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області, [PERSON] з вимогою про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірним будівлями та про визнання права власності на будівельні матеріали. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 01.06.1992 року, також, спадкодавець при житті самочинно збудував сарай, гараж, літню кухню, прибудову, а правовстановлюючий документ не видавався, у зв'язку з чим позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка та прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Заповіт відсутній. Крім того, позивач просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали, які були використані для будівництва навісу, вбиральні, свердловини, огорожі, ганку за вищевказаною адресою. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач - представник Бахмацької міської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з»явилася, до суду надійшло повідомлення про вручення їй судової кореспонденції в установленому законодавством порядку. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS] проживали чоловік позивачки [PERSON] та позивачка. Право власності на даний об"єкт нерухомості - будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до архівних даних, зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину від 18.02.2004 року (12 частина) та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.1992 року (12 частина). Збудовано навіс (З-1), вбиральню (У), свердловину(І), огорожу (N 7), ганок (гн), зафіксовано зміну загальної площі в результаті переобладнання в системі опалення, що станом на 08.01.2014 року не являється самочинним будівництвом на підставі наказу Держбуду України №127 від 24.05.2001р. Самочинно збудовано сарай (д-1), гараж (Е-1), літню кухню (Ж-1), прибудову (ж-1). [PERSON] помер [INFO], згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], заповіту за життя стосовно належного йому будинковолодіння не склав, позивачка є його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Інші спадкоємці з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались. Зазначені обставини підтверджуються, повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори 17.06.2014 року № 541/0 інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, а тому позивачка має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги за законом. Проте, нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, оскільки мало місце самочинне будівництво без відповідних правовстановлюючих документів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до положень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Також судам слід брати до уваги, що умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування. Відповідно до положень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. На сьогодні встановлено, що виконане переобладнання відповідає будівельним нормам і правилам. Отже, наявність такого факту є достатнім для отримання позивачем права власності на ? частину будівлі. Крім того, вона також ставить питання про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані для будівництва навісу З-1, вбиральні У, свердловини І, огорожі N7, ганку гн. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами статті 376 Цивілного кодексу України за №7 від 30.03.2012 року „ Розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91. На підставі статей 1216; 1217; 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. [PERSON] не може оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на момент смерті [PERSON], надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] не були прийняті до експлуатації і до складу його спадщини увійшли лише права та обов»язки, як забудовника відносно вказаних будівель, а також право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі їх будівництва. Згідно з правилами п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" якщо будівництво здійснювалося відповідно до закону, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обв'язки як забудовника входять до складу спадщини, а, виходячи з п. 23 вказаної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачкою права власності не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідачі позовні вимоги визнали, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). На підставі викладеного,

Outcome: approved