Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, в якому зазначив, що між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством [PERSON] у вересні 2006 року укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру, який зареєстровано у Добровеличківському відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2007 року за № 55. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту позивач є спадкоємцем померлої. 13 грудня 2008 року державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину по заповіту. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із права власності на земельну ділянку розміром 4,38 га, що знаходиться на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 153139. В абз. 5 п. 2.2 Договору оренди землі вказано, що в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Вважає, що вищевказаний Договір оренди землі має бути розірваний з наступних підстав. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування вказаної в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату (з розрахунку на одну земельну ділянку) у розмірі не менше 1,5% грошової оцінки земельної ділянки, що становить на час укладання Договору 644,93 гривень. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між Сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії Договору не пізніше як у термін від 1 серпня до 31 грудня кожного року. Відповідач по справі в порушення взятих зобов'язань з 2008 року не виплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою. У зв'язку з цим, заборгованість орендаря станом на час подачі позову з 2008 року по 2012 рік включно становить: 5 х 644,93 = 3224,65 гривень. Крім того вважає, що відповідачем не приведено у відповідність до вимог законодавства Договір оренди землі, в тому числі в частині розміру орендної плати. Несплата орендарем орендної плати з 2008 року свідчить про систематичне порушення даного обов'язку відповідачем по справі. Приписами ст. 31 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, що спонукало позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити в повному обсязі. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять його задовільнити, мотивуючи позов тим, що орендну плату позивачу не було виплачено за 2008 - 2012 роки, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Відповідач та представник відповідача Попович Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю і пояснили суду, що орендна плата позивачу виплачувалася за домовленістю з [PERSON] за отриманий кредит на покупку автомобіля для позивача. По данному кредиту ним було виплачено заборгованість в сумі 20040,00 грн., що підтвержується вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2008 року, згідно якого його засуджено за ст.ст.366 ч.1, 222 ч.1, 70 КК України у виді штрафу в розмірі 15000,00 грн. з позбавленням права займати керівні посади в суб"єктах господарювання строком на два роки. Просять в позові відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: У вересні 2006 року між [PERSON] та фермерським господарством [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки без номеру, який зареєстровано у Добровеличківському відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2007 року за № 55. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту позивач є спадкоємцем померлої. 13 грудня 2008 року державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із права власності на земельну ділянку розміром 4,38 га, що знаходиться на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 153139. Згідно п. 2.2 Договору оренди землі зазначено, що в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування вказаної в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату (з розрахунку на одну земельну ділянку) у розмірі не менше 1,5% грошової оцінки земельної ділянки, що становить на час укладання Договору 644,93 гривень. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між Сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії Договору не пізніше як у термін від 1 серпня до 31 грудня кожного року. Відповідно до п. 4.3. Договору однією із підстав розірвання договору є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов"язків, передбачених договором. Відповідач по справі в порушення взятих зобов'язань з 2008 року не виплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою. У зв'язку з цим, заборгованість орендаря станом на час подачі позову з 2008 року по 2012 рік включно становить: 5 х 644,93 = 3224,65 гривень. Відповідно до п. 3. Договору сторони мають право вносити зміни та доповнення у договір за згодою обох сторін у письмовій формі. Розмір орендної плати сторонами не переглядався. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( Протокол ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 ) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Закон України "Про оренду землі" передбачає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За нормами закону підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір, розмір орендної плати у договорі мають право визначати лише сторони цього договору, жодний нормативно-правовий акт України не зобов'язує орендаря перераховувати орендну плату (сплачувати її в більшому розмірі) в разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати до того, як будуть внесені відповідні зміни до договору оренди. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема, в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України, іншими законами України. Ст. 141 ЗК України визначає систематичну несплату орендної плати як одну з підстав припинення права користування земельною ділянкою. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Заявляючи позов про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору щодо невиплати орендної плати за 2008 - 2012 роки. Відповідач, заперечуючи проти позову посилається на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2008 року, згідно якого його засуджено за ст.ст.366 ч.1, 222 ч.1, 70 КК України. Згідно даного вироку свідок [PERSON] надав покази, що [PERSON] склала заповіт на його користь, після чого оформила договір оренди землі з СФГ Гордієнко С.А. строком на 14 років. Замість орендної плати було усно домовлено, що [PERSON] придбає [PERSON] автомобіль. [PERSON] зібрав всі необхідні документи для оформлення кредиту на [PERSON] для покупки автомобіля. Згідно данного вироку свідок [PERSON] надала покази, що [PERSON] сплатив до банку заборгованість по договору кредиту в сумі 20040,00 грн. Стверджував, що сплачена заборгованість по договору кредиту [PERSON] в сумі 20040,00 грн. перевищує орендну плату за 14 років. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати підлягає задоволенню, поскільки позивачем доведено належними та допустимими по справі доказами, що відповідачем орендна плата позивачу не виплачувалася з 2008 року по 2012 рік включно, що свідчать про систематичну протягом п"яти років не сплату орендної плати з порушенням умов договору оренди щодо її розміру та форми, що відповідно до вимог ст.141 ЗК України, ст. 32 Закону України "Про оренду землі" є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Заперечуючи проти позову відповідач не надав належні та допустимі по справі докази своїх заперечень, поскільки відповідно до п. 3. Договору сторони мають право вносити зміни та доповнення у договір за згодою обох сторін у письмовій формі, такі письмові зміни та доповнення до договору між ним та [PERSON] відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved