Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Володимир-Волинського підприємства теплових мереж "Володимир-Волинське теплокомуненерго" про розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та зобов"язання вчинити певні дії. Свій позов мотивує тим, що 14.07.2017 року виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради Волинської області своїм рішенням № 216 надав дозвіл на облаштування автономного опалення у належній їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS]. 28.03.2017 року між нею та відповідачем було укладено Договір № Т-Ш-006-012 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у її квартиру, умовами якого передбачено, що сторони мають право розірвати Договір, якщо зникне потреба в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця - підприємства теплових мереж "Володимир-Волинське теплокомуненерго". У зв"язку з тим, що послуги з теплопостачання є неякісними, а тарифи на них надто високими, вона звернулася до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про надання дозволу на облаштування автономного опалення в квартирі, що належить їй на праві приватної власності. 14.07.2017 року виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради своїм рішенням №216 задовольнив її звернення. На звернення позивача до відповідача з пропозицією припинити договірні відносини у добровільному порядку за згодою сторін і видати їй технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в належній їй квартирі, листом № 93 від 12.07.2017 року вона отримала відмову. Вважає дану відмову необгрунтованою та такою, що порушує її права як споживача послуг, адже дана відмова не містить посилань на нормативні документи, якими закріплено право теплопостачальної організації відмовити споживачеві у видачі технічних умов на від"єднання від централізованої мережі теплопостачання. Оскільки вони не досягли згоди з відповідачем щодо розірвання Договору № Т-Ш-006-012, вона змушена звернутися до суду. Просить розірвати Договір № Т-Ш-006-012 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 28.03.2017 року, укладений між нею та ПТМ "Володимир-Волинськтеплокомуненерго", та припинити нарахування за послуги з централізованого опалення з часу встановлення автономного опалення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача Кротюк І.І. позов не визнала, вважає позовні вимоги такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки припинення надання послуг з теплопостачання погіршить становище інших співвласників житлового будинку. Просить відмовити в позові. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПТМ "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" було укладено Договір № Т-Ш-006-012 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартиру [ADDRESS]. Дана обставина стверджується копією Договору № Т-Ш-006-012 року від 28.03.2017 року. Відповідно до пункту 32 даного Договору, він може бути розірваний у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови від споживача від користування послугами ПТМ, якщо це не суперечить чинному законодавству України. Як вбачається з витягу з Рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 14.07.2017 року № 216, [PERSON] надано дозвіл на облаштування автономного опалення у квартирі за вказаною адресою. Як вбачається з листа відповідача ПТМ "Володимир-Волинськтеплокомуенерго" від 12.07.2017 року, звернення позивачки з приводу розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води вони задовольнити не можуть, оскільки встановлення автономного опалення на даний час законодавством не передбачено. Як вбачається з наданої позивачем заяви та відповіді на неї, вона зверталась з приводу припинення договірних відносин через високі тарифи на тепло та неякісні послуги з теплопостачання, та відповідачем відмовлено їй з цього приводу. Згідно п. 8,9 та 10 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, надання технічних умов віднесено до компетенції теплопостачальної організації, якою в даному випадку є відповідач. Оскільки існуюча система централізованого теплопостачання та її технічні креслення знаходяться на балансі та у віданні відповідача, а технічні умови на від"єднання не є дозвільним документом, то відмова відповідача у наданні позивачці технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води є необгрунтованою і неправомірною. Також пункт 39 Правил користування тепловою енергією та пункт 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, закріплюють право за споживачем відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення, а відмова відповідача у видачі технічних умов перешкоджає у реалізації відповідачем цього права. Частина 2 ст. 652 ЦК України визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу заінтересованої особи. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення частково і Договір № Т-Ш-006-012 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 28.03.2017 року, укладений між позивачкою та ПТМ "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" слід розірвати. Щодо вимоги про перерахунок нарахування за послуги теплопостачання з часу встановлення автономного опалення у квартирі, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів про те, коли у належній їй на праві приватної власності квартирі було встановлено автономне опалення та який саме розмір заборгованості підлягає списанню. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 319, 652, 907 ЦК України,

Outcome: partial