Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона з батьком відповідачів спільно проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу в частині житлового будинку, що в [ADDRESS] Враховуючи незадовільний стан будинку вона разом з [PERSON] здійснили прибудову до будинку. Проте, у зв"язку з смертю [PERSON] , прибудова в експлуатацію прийнята не була. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 1 червня 2017 року за позивачем визнано право власності на 1/2 частину конструктивних елементів, будівельних матеріалів та іншого майна, яке було використане в процесі будівництва. Також встановлено, що прибудова та частина житлового будинку являється єдиним неподільним нерухомим об"єктом. За позовом спадкоємців майна померлого [PERSON] (відповідачами) позивача було виселено з житлового буинку по [ADDRESS] . При цьому відповідачі обіцяли відшкодувати позивачу вартість 1/2 частини майна, використаного в процесі будівництва прибудови, проте на даний час цього не зробили. Враховуючи зазначені обставини, позивач прсить стягнути з відповідачів по 71596 грн компенсації вартості 1/2 частини конструктивних елементів, будівельних матеріалів, обладнання та іншого майна, яке було використано в процесі будівництва прибудови А1 в будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, зазначаючи, що вартість майна зазначена в прохалній частині позову стосується будівельних матеріалів, витрачених на будівництво цілої прибудови, а за рішенням суду за позивачем визнано право власності на половину майна, тобто на суму 71596 грн. В зв"язку з цим вона та її брат [PERSON] погоджуються виплатити позивачці по 35798 грн. кожний. Також додала, що після смерті батька вона з братом пропонували позивачці продати будинок та отримані кошти поділити на всіх, проте [PERSON] відмовилась, бажаючи бути власницею будинку. На даний час, у зв"язку з скрутним фінансовим станом вона та її брат не мають можливості компенсувати позивачці витрати, проте виконають свій обов"язок після продажу успадкованого будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, будучи повідомленим належним чином, будь-яких клопотань до суду від нього не надходило. Судом встановлено наступні факти. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 17.12.2013 року встановлено факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24-26) Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 01.06.2017 року визнано за позивачем право власності на 1/2 частину конструктивних елементів, будівельних матеріалів, обладнання та іншого майна, яке було використано в процесі будівництва прибудови А1 (вартістю 143193,21 грн) в будинку [ADDRESS] .(а.с. 6-16) Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 19.12.2017 року усунуто перешкоди в користуванні відповідачами належним їм на праві приватної власності 48/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] шляхом виселення з нього [PERSON] (а.с. 17-23). Заслухавши сторін, дослідивши докази, суд приходить до наступно. Увідповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За вимогами ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. (ст. 356 ЦК України). Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, враховуючи, що вартість будівельних матеріалів, які використані в процесі будівництва прибудови А1 в будинку [ADDRESS] становить 143193,21 грн., за позивачем визнано право власності на їх 1/2 частину, що становить 71596 грн, тому з кожного відповідача в порядку компенсації вартості 1/2 частини конструктивних елементів, будівельних матеріалів, обладнання та іншого майна, яке було використано в процесі будівництва прибудови А1 в будинку [ADDRESS] слід стягнути по 35 798 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню 1432.0 грн судового збору, сплаченого останньою за подання позову до суду.

Outcome: partial