Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до ТзОВ "Ланівціагробуд" та третьої особи [PERSON] про визнання права власності на гараж [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що у серпні 2003 року він купив гараж [ADDRESS], у [PERSON] , який не зареєстрував у встановленому порядку право власності на цей гараж. Письмових договорів вони не укладали , власник надав йому копію протоколу засідання Ради трудового колективу Лановецького райагробуду від 11.07.2003 року та повідомив, що перерахував відповідну суму за гараж. З серпня 2003 року позивач користується спірним гаражем [ADDRESS], однак ТзОВ "Ланівціагробуд", яке документально є власником гаража відмовляється, що і стало причиною звернення до суду. Посилаючись на норми статті 344 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими передбачено порядок набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно та порядок державної реєстрації, вважає, що набула право власності на вище зазначене нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що на протязі багатьох років користується гаражем, який фактично придбав у [PERSON], тому хоче оформити своє право власності на нього за набувальною давністю, так як він добросовісно заволодів майном і продовжує відкрито і безперервно ним користуватися. Представник позивача позовні вимоги підтримала і просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином. До вирішення справи по суті направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує факти викладені в позовній заяві щодо продажу ним гаража позивачу. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого. Як вбачається з протоколу засідання Ради трудового колективу Лановецького Райагробуду від 11.07.2003 року [PERSON] вирішено продати один бокс гаража по договірній ціні. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності чим Кодексом. Суд вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні, такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, та

Outcome: approved