Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк " уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір б/н від 23.07.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно з умовами договору держатель картки зобов"язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснюватипогашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попредній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць , сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідач [PERSON] станом на 30 липня 2011 року має непогашену суму кредиту 43545,93 грн., яка складається з : заборгованість по кредиту - 17176,49 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 22849,61 грн. заборгованість з комісії - 970,02 грн. штраф - 2549,81 грн. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в звязку з чим утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задоволити повністю на підствах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що кредитний договір не укладав, а подав лише заяву на видачу кредиту. В зв"язку з цим згідний повернути отримані кошти в сумі 17000 грн., а вимогу про стягнення процентів та інших нарахувань вважає необгрунтованою, так як позивачем не доведено факт існування договірних відносин. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 23.07.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7). Відповідно до умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.7-9). Згідно з умовами договору держатель картки зобов"язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попредній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць , сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідач [PERSON] згідно розрахунку заборгованості (а.с.3-6) станом на 30 липня 2011 року має непогашену суму кредиту 43545,93 грн., яка складається з : заборгованість по кредиту - 17176,49 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 22849,61 грн. заборгованість з комісії - 970,02 грн. штраф - 2549,81 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, дослідженими судом: заявою на видачу платіжною картки, Умовами та правилами надання банківських послуг, копією паспорта відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Твердження позивача про те, що позивачем не доведено факт існування договірних відносин, суд вважає необгрунтованим, так як Умовами та правилами надання банкіських послуг визначено, що договір складається з заяви, пам"ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.8-9), вказаний договір судом недійсним не визнавався, тому відповідно до ст.204 ЦК України є правомірним. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved