Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що понад 12 років 10 місяців перебував в трудових відносинах з відповідачем ДП " СхідГЗК". Під впливом шкідливих факторів у нього виникли захворювання- хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії ( пилотоксичний бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої другої ст.), загострення середнього ступеня важкості. ЛН першого-другого ступеня. Радикулопатія шийна і попереко-крижова з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу ( ПФС-другого ст.), остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових і колінних ( ПФ -другого ст.) суглобів. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. ( з легким зниженням слуху). Висновком Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 06.09.2012 року вказані захворювання були визнані як професійні. Висновком Кіровоградської обласної МСЕК від 02.10.2012 року було встановлено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Через професійні захворювання і втрату працездатності він переживає моральні страждання, які пов'язані з постійним болем, не можливістю займатися улюбленими справами, обмеженістю в спілкуванні, потребою медикаментозного догляду, тим, що в 45 років став інвалідом, неможливістю повноцінно спілкуватися з оточуючими, тому вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яку він просить стягнути з ДП " СхідГЗК", яку оцінює в 40 000 грн.. Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач крім професійних захворювань має ряд загальних, які йому також можуть приносити моральні страждання, втрата працездатності повністю не позбавляє його можливості працювати, а лише обмежує умови праці, крім того, позивач ненавів через які саме дії відповідача йому заподіяно моральні страждання. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, судом встановлені наступні обставини. Позивач на протязі 12 років 10 місяців працював на ДП СхідГЗК, 08.10.2012 року був звільнений в зв"язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров"я, що вбачається з копії трудової книжки. Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, установах, організаціях покладається на власника або уповноваженого ним орган. Висновком Українського науково-дослідного інституту промислової медицини в м. Кривий Ріг від 06.09.2012 року захворювання позивача внаслідок роботи в особливо шкідливих умовах праці визнано як професійні захворювання. 02.10.2012 року позивачу висновком огляду бюро Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності, під час переогляду 15.09.2015 року [PERSON] залишено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності, рекомендовано медикаментозне лікування в ЛПЗ, санаторно-курортне лікування. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.09.2012 року причиною професійного захворювання [PERSON]. є тривалий термін праці на Смолінській шахті ДП Схід ГЗК під впливом шкідливих виробничих факторів. В порушення ст. 6 Закону України Про охорону праці [PERSON] не було забезпечено на робочому місці ДП Східний ГЗК безпечних умов праці. Позивач переживає постійний фізичний біль і душевні страждання в зв'язку з ушкодженням здоров'я і погіршенням можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршенням відносин з оточуючими людьми, ним втрачаються звичайні життєві зв'язки на поновлення яких потрібно докладати додаткових зусиль, тому суд вважає, що позивачу заподіянням професійного захворювання заподіяна моральна шкода, обовязок по відшкодуванню якої необхідно покласти на ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат . З виписки-епікриз із медичної карти № 3333 Стаціонарного хворого, вбачається, що позивачу рекомендовано "Д" спостереження терапевта, ангіохірурга, ЛОР, невропатолога, ортопеда-травматолога, кардіолога за місцем проживання. Уникати переохолоджень. Постійний прийом медикаментів. Оздоровлення у місцевому санаторії-профілакторії. Санаторне-курортне лікування в санаторіях пульмонологічного профілю та для захворювань опорно-рухового апарату. Протипоказана робота в підземних умовах, в умовах пилу, токсичних речовин, шуму, фізичного перевантаження та несприятливого мікроклімату. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей і обсяг вимушених змін в житті, враховуючи наявність професійних захворювань в його віці та те, що в 45 років він став інвалідом, внаслідок отриманих професійних захворювань його було звільнено з роботи, на даний час не має змоги самостійно заробляти собі та родині на прожиття, на даний час йому протипоказана важка праця, за висновком МСЕК він потребує медичного та санаторного лікування, крім того, постійно відчуває біль, через свій хворобливий стан змушений буде постійно лікуватися, все це призводить до душевних та моральних страждань, тому суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди повинна складати 15 000 грн, а позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved