Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах КЗ "Корецької ЦРЛ" з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Корецького районного суду від 14.08.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме за те, що 24.03.2014 року, приблизно о 21 год. 30 хв., під час перебування на березі ставка в с. Сторожів Корецького району Рівненської області, між [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, в ході якої [PERSON] умисно наніс два удари кулаком руки в голову [PERSON], внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, осаднення шкіри обличчя та лоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 28 від 22.04.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Внаслідок дій [PERSON] потерпілий [PERSON] в період з 23.03.2014 по 08.04.2014 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Корецької ЦРЛ. Вартість коштів, витрачених на лікування [PERSON] становить 1990,08 грн., що підтверджується розрахунком вартості лікування наданим Корецькою ЦРЛ за № 995 від 27.10.2014 та № 1104 від 07.11.2014 року. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити. Представник позивача Корецької ЦРЛ в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву в якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Заслухавши учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково Як вбачається з матеріалів справи, вироком Корецького районного суду від 14.08.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді тридцяти п"яти діб арешту. На підставі ст.104 КК України звільнено від відбування покаранн з випробуванням, призначено іспитовий строк один рік. Згідно довідки Корецької ЦРЛ №1104 від 07.11.2014 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 24.03.2014 року по 08.04.2014 року, витрати закладу на лікування [PERSON] становили 1990,08 грн. Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров"я, що є у державній власності і власності АРК або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1993 року з наступними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи. Суд, вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо [PERSON] слід відмовити, оскільки відповідно до ч.3 ст. 1179 ЦК України обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. В даному випадку [PERSON], який народився 17.02.1997 року виповнилося 18 років. На пiдставi ст.ст.1179, 1193, 1206 ЦК України

Outcome: partial