Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

29 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 02 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв'язку з чим, станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 12 555,29 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 8 399,87 грн., заборгованість по процентам - 2 981,36 грн., заборгованість за пенею та комісією - 100,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 574,06 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 02 червня 2010 року в сумі 12 555,29 грн., судові витрати в сумі 1 378,00 грн. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві рпосив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню, з наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 02 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 12 555,29 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 8 399,87 грн., заборгованість по процентам - 2 981,36 грн., заборгованість за пенею та комісією - 100,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 574,06 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення, позивач поніс судові витрати в сумі 1 378,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved