overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту родинних відносин посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема у виді будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS], однак при прийнятті ним як спадкоємцем у встановленому порядку спадщини виявилось, що мають місце розбіжності у написанні його прізвища та прізвища померлого батька, так у свідоцтві про народження він, заявник, та батько вказані російською мовою на прізвище "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть батько зазначений на прізвище "[PERSON]", при цьому його,заявника, паспорт виданий на ім"я [PERSON], що ставить під сумнів родинні відносини між ним та батьком, від чого залежить набуття статусу спадкоємця, і не дає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв"язку з чим просить встановити факт родинних відносин між ним, заявником, як сином та померлим [PERSON] як батьком. Заявник [PERSON] письмовою заявою підтримав вимоги про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з"явились, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по факту народження заявника [PERSON] згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьком якого зазначений "[PERSON]", по факту народження [PERSON] згідно свідоцтва серія [NUMBER] та по факту його смерті [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], дані заявника згідно паспорту [NUMBER] виданого Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 22.07.2002 року на ім"я [PERSON], вважає, що вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме родинних відносин, є обґрунтованими і підлягають до задоволення, так як померлий [PERSON] дійсно був батьком [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 08.11.2008 року, зареєстрований Віділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 69. Позивач в судове засідання з"явилася, суду пояснила, що з 08.11.2008 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилася донька, [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя не розуміє один одного, виникають сварки, внаслідок того, кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв"язку з чим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Строк на примирення просить не надавати. . Відповідач в судове засідання з"явився, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторониперебували в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причина розпаду сім"ї в тому, що подружжя не розуміє один одного, виникають сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв"язку з чим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Позивача вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе оскільки втрачено почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто те, що є моральною основою шлюбу , в зв"язку з чим просить строк на примирення не надавати. У відповідності зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008.року (а.с.7) і по той час, коли фактично було припинено сімейні відносини, згідно Свідоцтапро народження (а.с.8) від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року задоволено позовні вимоги ТОВ "Перший український експертний центр" про стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 121, 80 грн. з кожного. 26.02.2015 року на вказане судове рішення відповідачами подана апеляційна скарга. 03.03.2015 року цивільну справу направлено на розгляд до Апеляційного суду м. Києва. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.04.2015 року справу повернуто до суду для вирішення питання ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що по справі повинно бути постановлено додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4062, 96 грн. В подальшому під час розгляду справи представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року задоволено позовні вимоги ТОВ "Перший український експертний центр" про стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 121, 80 грн. з кожного. Тобто під час постановлення судового рішення не було вирішено питання щодо позовних вимог Товариства про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, а тому дана вимога повинна бути розглянута. З письмових матеріалів справи вбачається, що під час розгляду судом справи відповідачами було сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги, у зв"язку з чим станом на 01.12.2014 року заборгованість була відсутня, що підтверджується довідкою ТОВ "Перший український експертний центр" від 20.01.2015 року (а.с.41). Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг немає, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

у лютому 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ПрАТ СК "Уніка" та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2016 року в м. Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAEWOO LANOS» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «HONDA JAZZ» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 р. визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі полісу № АС/9640329 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів. Вартість матеріального збитку автомобіля «HONDA JAZZ» д.н.з. [NUMBER] склала 24 681,14 грн., що підтверджується висновком спеціаліста від 25 лютого 2019 року № 7361/02/19. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження склала 1500, 00 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції від 2019-02-26. Оскільки відшкодувати збитки в добровільному порядку відповідач не бажає, [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] на її користь солідарно матеріальну шкоду в розмірі 24 681,14 грн., судовий збір у розмірі 768,40 грн., витрати на правчину допомогу в розмірі 2500,00 грн. та витрати по залученню спеціаліста в розмірі 1500,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 20) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. 05 квітня 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" надіслала до суду відзив. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки 24.02.2017р. позивач надала страховику заяву про виплату страхового відшкодування, у зв"язку з чим страховиком було здійснено заявку незалежному експерту з метою проведення оцінки матеріального збитку, однак експерт повідомив про ігнорування заявником його телефонних дзвінків щодо призначення огляду транспортного засобу, та про неможливість проведення такої експертизи. Неодноразово представник ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" надсилав листи, смс -повідомленя [PERSON] з проханням надати автомобіль «HONDA JAZZ» д.н.з. [NUMBER] для огляду незалежному експерту, однак на огляд транспортний засіб надано позивачем не було. Враховуючи бездіяльність позивача та невиконання покладеного на нього обов`язку, що унеможливило визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ «СК «Уніка»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті його батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв"язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини Позивач в позовній заяві посилаючись на свою юридичну необізнаність, внаслідок чого пропустив строк прийняття спадщини, просить суд визначити йому додатковий строк у три місяці. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Представник таїровської селищної ради в судове засідання не з"явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] та відповідачка [PERSON] є донькою померлого. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька позивач звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв"язку із пропуском шестимісячного строку, встановленого Законом для прийняття спадщини. Але зазначені позивачем причини пропуску строку прийняття спадщини, а саме юридична необізнаність, суд визнає поважними, у зв"язку з чим строк для прийняття спадщини підлягає поновленню. На підставі викладеного позов пдлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в котрій зазначено, що 1 вересня 2011 року вона надала відповідачці в позику грошові кошти в сумі 25 000 гривень, про що свідчить розписка від 1 вересня 2011 року, підписана власноруч відповідачкою. За умовами розписки, відповідачка зобов"язувалась повернути кошти в строк до 1 лютого 2014 року. У вказаний строк остання свої зобов"язання щодо повернення боргу виконала не в повному обсязі, повернула борг у розмірі 19 900 грн, а борг у розмірі 5 100 грн. не повернула до цього часу, незважаючи на те, що термін виконання зобов"язання по поверненню позики був встановлений до 1 лютого 2014 року. На її прохання про добровільну сплату боргу, відповідачка не відреагувала та позику не повернула. З врахуванням вищевикладеного, просила стягнути з відповідачки залишок боргу у розмірі 5100 гривень та судові витрати. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. В силу ч.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, в зв"язку з чим, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.10.2014 року позов задоволено повністю. 19 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про винесення по справі додаткового рішення відносно вимог, які ставились в заяві, але не знайшли свого відображення в рішенні стосовно зміни її прізвища з «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з"явилася, подавши заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без її участі та просить винести додаткове рішення, яким змінити її прізвище "[PERSON]" на дошлюбне "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає, що питання про винесення додаткового рішення можна розглянути без участі відповідача та на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши позивачку, дослідивши заяву і матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення з врахуванням наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власною ініціативою може ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В заяві заявник просить суд змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]», але розглянуті в суді питання не знайшли відображення в рішенні суду, в зв"язку з чим, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя склалося невдало по причині того, що між ними склалися вкрай негативні стосунки, оскільки вони люди різних поглядів на життя, різних вподобань. Внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет, до примирення не прагнуть, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу, оскільки, на його думку, їх сім"ю вберегти можна.Однак згодом до суду не з"явився. Хоча судом про дату судового розгляду повідомлялвся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами по справі було укладено шлюб 04 жовтн 2008 року, як наслідок чого було зроблено актовий запис № 924 та видано Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO] ( Свідоцтво про народження Серії [NUMBER]) та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( Свідоцтво про народження Серії [NUMBER]) (а.с.6,7). Судом приймалися міри для збреження судді, ухвалою суду від 07.04.2017 року надавався сторонам строк для примирення. Однак до позитивних результатів збереження сім"ї це не призвело. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бютжет, не ведуть спільного господарства ,не проживають,практично їх сім"я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя . У відповідності до вимог ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . За наведеного вище шлюбу між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв"язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Соломіївської сільською радою Дубровицького району Рівненської області шлюбі з 16.07.1978 року, неповнолітніх дітей не мають, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим протягом тривалого часу проживають окремо і не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Соломіївської сільською радою Дубровицького району Рівненської області шлюбі з 16.07.1978 року, актовий запис №31. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку сторони не підтримують подружніх стосунків і не проживають разом, не ведуть спільного господарства, протягом шестимісячного строку примирення подружжя не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, яка не з"явилась в судове засідання та не подала письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON], а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сарненського РУЮ шлюбі з 17.05.2013 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим понад рік не підтримують подружніх відносин, не проживають разом, примирення є недоцільним, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №087847 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сарненського РУЮ у Рівненській області шлюбі з 17.05.2013 року, актовий запис №63. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку сторони не підтримують подружніх стосунків і не проживають однією сім"єю, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як має іншого фактичного чоловіка, з яким проживає спільно, а відповідач не аргументував можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON], а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved