Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (адреса: вул. Грушевського, 1Д м. Київ 01001) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (адреса: вул. М. Грушевського, 36/6 м. Борислав Львівської області) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 26.07.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з "Умов та правил надання банківських послуг" та [PERSON] з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/БМБ-ресурс, зазначений банком. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 13.02.2018 року має заборгованість 11 481,89 грн., з яких: 4 903,03 грн. тіло кредиту; 1 563,15 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 3 992,76 грн. нараховано пені; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована чатина) 522,95 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно ч. 1 ст. 278 ЦПК відзив подається протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 22.05.2018 року відповідач не подав відзив на позов, хоча був належним чином повідомлений, про що свідчить відмітка про вручення на поштовому відправленні. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір шляхом підписання сторонами 26.07.2012 року заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору б/н від 26.07.2012 р. відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно дост. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, у зв'язку з чим станом на 13.02.2018 року має заборгованість 11 481,89 грн., з яких: 4 903,03 грн. тіло кредиту; 1 563,15 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 3 992,76 грн. нараховано пені; Крім того, позивачем за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором нарахований штраф: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 522,95 (процентна складова). Разом з тим, виходячи з положень ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Між тим, позивачем також нарахований штраф, пов'язаний з фактом звернення останнього до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання. А тому обґрунтованим є стягнення штрафу лише в розмірі фіксованої частини 500 грн. 00 коп. Відповідно до передбаченого ст. 12 ЦПК України принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст. 81 ЦПК України. Наданий позивачем розрахунок заборгованості позичальником не спростований. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1681, 74 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 74 коп.) грн.

Outcome: partial