Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

09.01.2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, пославшись на те, що [PERSON] була надана кімната [ADDRESS], вказана кімната знаходиться на балансі ПАТ "ДФДК". 24.12.2013 року комісією було проведено обстеження вказаного приміщення, за результатами якого було встановлено, що з моменту реєстрації та по теперішній час відповідач у вказаній кімнаті не проживає, особистих речей немає. Просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, стягнути судові витрати. Представник позивача Баранік С.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у поданій позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. Кімната [ADDRESS] знаходиться на балансі ПАТ "ДФДК" (а.с. 5). Зазначена кімната надана [PERSON] на підставі ордеру № 11 від 09.06.2011 р. (а.с. 3) З 07.06.2011 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 12 ). За актом обстеження від 24.12.2013 року, складеним комісією у складі: завідуючої гуртожитком № 1 Карпенко Л.Ф., покоївок Біїц Г.М., Леонової Л.В., затвердженого Директором з КтП Тереховим С.М. вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] відповідач [PERSON] ніколи не мешкав, оплата за проживання у гуртожитку утримувалася із його заробітної плати до липня 2013 року (а.с. 6). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, які зводяться до того, що [PERSON] з моменту реєстрації до теперішнього часу в спірній кімнаті не проживавого особистих речей у кімнаті немає. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 цього ж Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статей 6, 127 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208 затверджене "Примірне положення про гуртожитки", яким відповідно до статті 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (пункт 13 Примірного положення). Відповідно до частини 8 статті 8 ЦПК України, та з урахуванням подібності за змістом правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитках з правовідносинами, що регулюються загальними правилами статей 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення застосовується і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення). За роз'ясненнями, викладеними в абзаці 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв'язку з чим зазначене питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає більше шести місяців без поважних причин, його слід визнати таким, що втратив право користування цим приміщенням. Згідно із роз'ясненнями, що містяться в а.4 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами України Житлового Кодексу України"суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або 107 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved