Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу , посилаючись на те, що 23.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики коштів на суму 38 000,00 грн. під розписку, яку відповідач написав власноручно.У розписці відповідач зобов'язався повернути борг до 01 березня 2013 року. По закінченні зазначеного строку відповідач суму позики не повернув, ухиляється від її повернення й до цього часу, на неодноразові звернення [PERSON] відмовляв, посилаючись на відсутність коштів та тяжкий матеріальний стан, але постійно, обіцяв обов'язково повернути кошти.У зв'язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом він змушений був звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позові та вказала, що хоча в розписці написаній [PERSON] і зазначено , що в разі несплати суми відповідно графіку погашення боргу він зобов"язувався виплачувати 10 % від суми боргу щомісяця, але позивач просить стягнути з відповідача лише суму боргу в розмірі 38000 грн. Просила також стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати за надання правової допомоги та судовй збір в сумі 380 грн. Відповідач в судове засідання не з"явилася по невідомим для суду причнах , про день слухання справи була повідомлена належним чином про що в матеріалах справи мається зворотнє поштове повідомлення.. Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, а тому суд, вважає за можливе відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи , суд приходить д висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як зазначено в Постанові Верховного Суду України " Про правила укладення договору позики" від 18.09.2013р. у справі 6-63 цс13 - письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Як зазначено в ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк, що встановлений договором. Як встановлено в судовому засіданні 23.01.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. було укладено договір позики . Згідно вказаного договору позики [PERSON] надав [PERSON] гроші в сумі 38000 грн., що підтверджується розпискою ( а.с.27) власноручно написаною відповідачем [PERSON],в якій останній зобов"язувався повернути борг до 01.03.2013року , а вразі порушення графіку погашення боргу ще й з виплатою 10% від суми боргу щомісяця. Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови /пункти/ визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З наданих доказів видно, що договір позивачем виконано, а відповідачем не виконано. Крім того, [PERSON] не оспорив договір позики, що свідчить про те, що грошові кошти насправді були одержані. В той же час, розписка відповідача на суму 38 000 грн. посвідчує передачу йому позикодавцем [PERSON] певної грошової суми. Таким чином, суд приходить висновку, що [PERSON] розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, у суду не викликає сумніву факт передачі позивачем відповідачу в борг грошей у сумі 38 000 грн. Таким чином, неналежне виконання відповідачем умов договору позики, в частині несвоєчасного його виконання, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики в розмірі 38 000 грн., яку в судовому засіданні і просила стягнути представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] Відповідно до ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 400 грн., що підтверджується квитанцією № 70 від 29.01.2014року ( а.с.10). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повин бути стягнутий судовий збір в сумі 380 грн.

Outcome: approved