Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

07 жовтня 2014 року позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до закінчення навчання доньки. В обгрунтування вимог посилалася на те, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно. На даний час її матеріальне становище змінилося, вона має на утриманні трьох дітей, а отримуваних доходів та аліментів не вистачає для забезпечення потреб доньки у зв»язку з навчанням, відповідач інших утриманців не має, а тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, стверджує, що потреби доньки збільшилися, однак отримуваних доходів та сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає для забезпечення навчання доньки, вона має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, хворіє та має потребу у лікуванні. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилається на те, що він не в змозі сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки крім заробітної плати інших доходів не має, має на утриманні повнолітню падчерку, яка хоча й одружена, однак ні вона, ні її чоловік не працюють, проживає у квартирі дружини, він сплачує аліменти у достатньому розмірі, а донька повнолітня й може самостійно себе забезпечити. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами склалися правовідносини з приводу обов"язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, кожна сторона розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.10, 11, 57-60 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5,10), яка проживає разом з позивачкою (а.с.39) та продовжує навчання у вищому навчальному закладі - на п"ятому курсі денної форми навчання Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара (а.с.38), вартість навчання у відповідності до договору від 31 липня 2014 року за період з 01.09.2014 року по 31.01.2016 року становить 21 105 грн. й вноситься щосеместрово (а.с.6). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від від 30 березня 2011 року та рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області 31 травня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання повнолтіньої доньки [PERSON] у зв»язку з продовження навчання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2011 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а.с.27, 59-62). Такого висновку суд дійшов, враховуюючи потребу дитини у матеріальній допомозі та можливість батька їй таку допомогу надавати за наявності стабільного заробітку, наявності інших утриманців й задовільного стану здоров"я. Повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання за контрактом на платній основі, у зв"язку з чим не має можливості працювати, стипендії не отримує, інших доходів не має, навчання потребує витрат на проживання, харчування, тощо, а тому є підстави вважати, що [PERSON] продовжує потребувати матеріальної допомоги у збільшеному розмірі, аніж присуджено судовим рішенням, оскільки розмір оплати за її навчання збільшився, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, яка, крім [PERSON], має на утриманні ще двох малолітніх дітей [PERSON],[INFO] (а.с.8) та [PERSON],[INFO] (а.с.9), щодо яких законодавчо має обов"язок по їх утриманню спільно з своїм теперішнім чоловіком. Позивачка є багатодітною матір"ю (а.с.11), працює та отримує заробітну плату у розмірі 755 грн., підсобного господарства не тримає, інших доходів, крім заробітної плати та дитячих не має (а.с.37), за представленими суду медичними документами (а.с.42-44) потребує лікування. Як вбачається з довідки, виданої за місцем роботи відповідача ВСП КМС-127, він отримує стабільний дохід, його заробітна плата у порівнянні з 2011 роком підвищилася, інших утриманців він не має, має задовільний стан здоров"я. Таким чином, матеріальний стан відповідача з березня 2011 року змінився в бік його покращення, а отже відповідач має можливість сплачувати на утримання доньки більший розмір аліментів, ніж був встановлений рішенням суду у 2011 році. Посилання відповідача на неможливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки на його утриманні також знаходяться падчерка та її чоловік, які є безробітними, суд не приймає до уваги, оскільки вони відповідно до законодавства не є непрацездатними. Таким чином, враховуючи, що матеріальний стан відповідача покращився, оскільки його заробітна плата підвищилася у порівнянні з 2011 роком, інших утриманців він не має, а відповідачка має утриманні ще одну малолітню дитину, яку народила у 2012 році, її заробітна плата є значно нижчою ніж у відповідача, вона потребує лікування, донька сторін потребує матеріальної допомоги у збільшеному розмірі, є підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 1/3 частини його заробітної плати, щомісяця. За встановлених обставин, відповідач заперчуючи проти позову не спростував необхідності збільшення розміру стягнутих аліментів до розміру вказаного позивачкою у передбачений цивільним процесуальним законом спосіб. Разом з тим, враховуючи те, що відповідно до ст. 201 СК положення ч.2 ст.184 СК на спірні правовідносини не розповсюджуються, вимога позивачки про граничну межу розміру стягнутих аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає. Крім того, оскільки аліменти не присуджуються, як це передбачено у ст.191 СК України, а змінюється їх розмір, то підстав для стягнення аліментів з дня пред"явлення позову до суду не має. За такого позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved