Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені)\~за несплату\~аліментів звернулась [PERSON] В обгрунтування позову зазначає, що з 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що за рішенням Острозького районного суду від 10.10.2016 року відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2016 та до повноліття дитини. Зазначає,\~що відповідач\~аліменти не\~сплачував в\~звязку з\~чим утворилась\~заборгованість по\~сплаті аліментів\~за період\~з 30.08.2016\~по 30.09.2018\~в розмірі\~21688,86\~грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця. Посилаючись на ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення у розмірі 84999 грн. 83 коп. Ухвалою суду від 28.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз"яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу п"ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу п"ятиденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №3580003109540 встановлено, що відповідач отримав копію ухвали суду від 28.11.2018 року та позовну заяву з додатками 29.11.2018 року. 03.01.2019 на адресу суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він зазначає, що отримав копію ухвали та позовної заяви з додатками 31.12.2018. 18.01.2019\~ відповідач подав на адресу суду відзив відповідно до якого, просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що аліменти ним не сплачувались через скрутне матеріальне становище та в зв"язку з поганим станом здоров"я. Одночасно зазнчив, що в грудні 2018 ним було сплачено в рахунок погашення заборгованості за аліментами 3039 грн. та окрім того вважає, що позивачем не вірно здійснено розрахунок неустойки (пені) за несплату аліментів. 29.01.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не визнає та зазначає, що [PERSON] є працездатною особою, доказів, які б підтверджували наявність у нього важкої хвороби та понесених ним витрат на лікування не надав. Вказує, що позивачем вірно здійснено розрахунок пені з врахуванням положень ст.196 СК України та правової позиції Верховного Суду від 25.04.2018. Окрім того вважає, що відповідачем було пропущено строк для подачі відзиву, оскільки на її думку строк для подачі відзиву закінчився 15.01.2019. Зазначаючи, що права їх спільної з відповідачем дитини порушені, оскільки останній не бере належної участі в утриманні дочки, просить заперечення відповідача проти позову відхилити, а позов задоволити повністю. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Судом встановлено, що відповідач отримав копію ухвали суду від 28.11.2018 року та позовну заяву з додатками 29.11.2018 року (згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №3580003109540). Таким чином, строк для подання відзиву закінчився 16.12.2018. Одночасно, в своєму клопотанні та поданому відзиві відповідач зазначив, що отримав копію позовної заяви з додатками 31.12.2018, в зв"язку з чим пропустив строк для його подання. Водночас, суд вважає, що при отриманні відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та копії позову 31.12.2018 строк для подання відзиву сплив 15.01.2019, а відповідачем подано відзив до суду та надіслано учасникам лише 18.01.2019. Таким чином, вказані документи подані поза встановленим строком, відповідачем не надано суду доказів на обгрунтування поважності причин пропуску визначеного строку, а відтак судом не приймаються до розгляду відзив та долучені до нього докази, як такі, що подані з порушенням встановленого судом строку для їх подання. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в\~судовому засіданні\~матеріали справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження та\~подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №2166195 та рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10.10.2016 року в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилася 30.05.2012 року і її батьками є позивач та відповідач по справі, які на час народження доньки перебували в шлюбі. З рішення Острозького районного суду вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів судом вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2016 року до досягнення [PERSON] повноліття. 25.10.2018 року державним виконавцем Острозького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було проведено розрахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] і відповідно до довідки зазначеного відділу №6671/3 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки за період з 30.08.2016 року по 30.09.2018 року становила 21688,86 грн. З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Суд приймає вищезазначену довідку заборгованості по аліментах, як належний доказ по справі, оскільки вона не викликає сумніву у суду та не спростована відповідачем по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України (в редакції від 03.07.2018), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, то у [PERSON], як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з нього пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів. Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов'язань боржником, суд зазначає наступне. Суд звертає увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від\~25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов"язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів потрібно з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до\~частини четвертої\~статті 263\~ЦПК України\~при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Позивачем надано розрахунок пені, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 30.08.2016 року по 30.09.2018 становить 84999,83 грн. Позивач просить стягнути неустойку за період з 30.08.2016\~по 30.09.2018 року включно та даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державним виконавцем. Таким чином, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить: за серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 42,11 грн. х пеня (1%) х 802 (кількість днів прострочення) = 337,72 грн. - сума неустойки (пені); за вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 652,75 грн. х пеня (1%) х 800 (кількість днів прострочення) = 5222,00 грн. - сума неустойки (пені); за жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 652,75 грн. х пеня (1%) х 770 (кількість днів прострочення) = 5026,18 грн. - сума неустойки (пені); за листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 652,75 грн. х пеня (1%) х 739 (кількість днів прострочення) = 4823,82 грн. - сума неустойки (пені); за грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 652,75 грн. х пеня (1%) х 709 (кількість днів прострочення) = 4628,00 грн. - сума неустойки (пені); сума неустойки (пені) за період 30.08.2016 року по 31.12.2016 року становить 20 037 грн. 72 коп., за січень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 678 (кількість днів прострочення) = 5020,59 грн. - сума неустойки (пені); за лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 647 (кількість днів прострочення) = 4791,03 грн. - сума неустойки (пені); за березень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 619 (кількість днів прострочення) = 4583,70 грн. - сума неустойки (пені); за квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 588 (кількість днів прострочення) = 4354,14 грн. - сума неустойки (пені); за травень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 558 (кількість днів прострочення) = 4132,00 грн. - сума неустойки (пені); за червень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 527 (кількість днів прострочення) = 3902,43 грн. - сума неустойки (пені); за липень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 497 (кількість днів прострочення) = 3680,30 грн. - сума неустойки (пені); за серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 466 (кількість днів прострочення) = 3450,73 грн. - сума неустойки (пені); за вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 435 (кількість днів прострочення) = 3221,18 грн. - сума неустойки (пені); за жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 405 (кількість днів прострочення) = 2999,02 грн. - сума неустойки (пені); за листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 374 (кількість днів прострочення) = 2769,47 грн. - сума неустойки (пені); за грудень 2017 року: нарахована сума аліментів 740,50 грн. х пеня (1%) х 344 (кількість днів прострочення) = 2547,32 грн. - сума неустойки (пені); сума неустойки (пені) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 45 451 грн. 91 коп. за січень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 313 (кількість днів прострочення) = 3529,85 грн. - сума неустойки (пені); за лютий 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 282 (кількість днів прострочення) = 3180,25 грн. - сума неустойки (пені); за березень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 254 (кількість днів прострочення) - 2864,48 грн. - сума неустойки (пені); за квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 223 (кількість днів прострочення) = 2515,00 грн. - сума неустойки (пені); за травень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 193 (кількість днів прострочення) = 2176,55 грн. - сума неустойки (пені); за червень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 162 (кількість днів прострочення) = 1827,00 грн. - сума неустойки (пені); за липень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 132 (кількість днів прострочення) = 1488,63 грн. - сума неустойки (пені); за серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 101 (кількість днів прострочення) = 1139,02 грн. - сума неустойки (пені); за вересень 2018 року: нарахована сума аліментів 1127,75 грн. х пеня (1%) х 70 (кількість днів прострочення) = 789,42 грн. - сума неустойки (пені). Сума неустойки (пені) за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року становить 19510 грн. 20 коп. Суд погоджується з наданим розрахунком пені, відповідно до якого розмір неустойки (пені) за період з 30 серпня 2016 року по 01 жовтня 2018 року становить (20037,72 + 45451,91 + 19510,20) 84999 грн. 83 коп. Статтею 180 СК України\~встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або\~до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,\~але не більше 100% заборгованості. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Неустойка (пеня)\~- це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов"язання боржником. Після порушення боржником свого обов"язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов»язку сплатити аліменти. Факт невиконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державним виконавцем. \~ \~ \~ \~ Одночасно, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем на утримання доньки не сплачувались взагалі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов"язків щодо утримання неповнолітньої доньки, покладених на нього судовим рішенням. Поважних причин несплати ним аліментів\~відповідач не навів та будь-яких доказів не надав. Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена\~ст. 196 СК України. Одночасно суд враховує, що згідно ч.1\~ст.196 СК\~України,\~сума пені\~не може\~бути більшою\~ніж 100%\~заборгованості по\~аліментам на\~дитину. Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом'якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі (аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18). Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню частково, з врахуванням вимог ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України в частині обмеження розміру неустойки 100 відсотками заборгованості. Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial