Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Представник Комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 3479,75 грн. заборгованості за теплову енергію та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що КП Теплосервіс є виробником послуг з централізованого теплопостачання. Квартира відповідача розташована в багатоквартирному житловому будинку, обладнаному системою централізованого теплопостачання. 20.12.2006 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Відповідно до умов договору, КП Теплосервіс зобов'язується надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а відповідач, як споживач, зобов'язувався своєчасно та на умовах договору здійснювати оплату таких послуг. Дійсність укладеного договору між КП «Теплосервіс» та відповідачем підтверджена рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 27.05.2013 року, яким зокрема, відповідача зобовязано підключитись до мережі централізованого опалення. Проте, відповідач своїх зобов'язань щодо своєчасної оплати теплової енергії не дотримався, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги, яка становить 3479,75 грн. З метою оплати заборгованості, відповідачу надсилався лист з проханням оплатити заборгованість за теплову енергію, однак відповідач вказаний лист проігнорував і заборгованість не оплатив. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та подала заперечення проти позову, у якому вказано, що в 2009 році відповідач звертався в КП «Теплосервіс» із заявою про те, що він відмовляється оплачувати послуги з теплопостачання, оскільки такі послуги КП «Теплосервіс» надавались на неналежному рівні і тим самим розірвав укладений між КП «Теплосервіс» і ним у 2006 року договір. Новий договір сторони не укладали. У жовтні 2010 року відповідач відключив свою квартиру від централізованого опалення, а тому вважає, що він не є споживачем послуг з теплопостачання, і оплачувати такі послуги відмовляється. Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки АБ №600553 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, до однієї із видів діяльності комунального підприємства "Теплосервіс" Дубровицької районної ради є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.10). На підставі рішення Дубровицької районної ради Рівненської області №457 від 19.06.2014 року Про звіт директора КП Теплосервіс про організацію роботи по наданню послуг теплопостачання, голові Дубровицької районної ради доручено укласти контракт з директором КП Теплосервіс (а.с.5). 20 грудня 2006 року між [PERSON] та КП Теплосервіс було укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Згідно умов якого, підприємство зобовязалося надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а споживач зобовязався своєчасно здійснювати оплату за споживання послуг на умовах договору (а.с.6). Пунктом 6.2 договору передбачено, що він укладається сторонами на один рік і вступає в дію після підписання обома сторонами. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо протягом останнього місяця чинності договору не надійшло письмових заяв від однієї із сторін про його розірвання або перегляд. Дійсність укладеного між [PERSON] та КП Теплосервіс договору, підтверджується рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 27.05.2013 року, яке набрало законної сили та було долучено до матеріалів справи (а.с.59). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. 25 січня 2013 року відповідачем було складено акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, у якому зазначено, що [PERSON] не отримує послуги з центрального опалення в звязку з відключенням від мережі теплопостачання (а.с.27). Як на підтвердження відсутності центрального опалення у квартирі [PERSON] представником відповідача надано копії актів про самовільне відключення від центрального опалення (а.с.21, 24, 26); копію акту обстеження по наданню послуг теплопостачання (а.с.23); копії актів обстеження матеріально-побутових умов (а.с.25, 29); копію акту про відєднання квартири [ADDRESS] від мережі центрального опалення (а.с.28); копію акту обстеження квартири №34 по вулиці Артеменка в м.Дубровиця щодо наявності нагрівальних приладів системи централізованого теплопостачання (а.с.34). Відповідно до п.24, 25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води проводиться з дозволу Міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, на підставі проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і водовідведення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, розробленого на підставі отриманих технічних умов та узгодженого з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. У зазначеному вище рішенні Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 травня 2013 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним самовільне відключення [PERSON] від мережі централізованого опалення квартири [ADDRESS] та зобовязано його підключитися до мережі централізованого опалення. Відповідно до ч.3 ст.71 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищезазначене, суд не бере до уваги наданий представником відповідача акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, оскільки самовільне відключення відповідача [PERSON] від мережі централізованого опалення, не дає йому підстав для складання акту претензії про неотримання послуг теплопостачання, і відповідно для припинення здійснення нарахувань за послуги централізованого теплопостачання. Інші акти-претензії, які б свідчили про те, що КП "Теплосервіс" надавало відповідачу послуги неналежної якості в матеріалах справи відсутні. В силу ст. 24 Закону України від 2 червня 2005 року Про теплопостачання, споживач послуги несе відповідальність за недодержання вимог договору та нормативно-правових актів в сфері постачання теплової енергії. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 визначено, що споживачі послуг зобов'язані регулярно вносити плату за спожиту теплову енергію у відповідності до діючих норм та тарифів, в тому числі за опалення - відповідно до опалювальної площі квартири, незалежно від факту та кількості проживаючих за встановленими тарифами. За відсутності приладу обліку розмір заборгованості визначається з врахуванням опалювальної площі квартири та у відповідності до норм і тарифів, встановлених уповноваженими на це органами. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з жовтня 2012 року по листопад 2014 року, борг відповідача за надану теплову енергію склав 3479,75 грн. (а.с.8). З метою стягнення заборгованості з відповідача за послуги теплопостачання у добровільному порядку, позивач надіслав боржникові претензію на оплату заборгованості за теплопостачання з проханням оплатити заборгованість за теплову енергію (а.с.33). Однак, заборгованість відповідачем не сплачена, що і зумовило звернення позивача до суду. Оскільки ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і одностороння відмова від зобов'язання не допускається, тому суд приходить до висновку, що позов слід задоволити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір - 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved