Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що між Сумським регіональним управлінням Держмолодьжитла та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 481 від 14.04.2005 року на придбання житла за умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року № 584. Позичальник у період з 27 лютого 2015 року по 29 вересня 2017 року знаходився на військовій службі. З прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ, відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» позичальнику було надано пільгу - протягом всього періоду знаходження на військовій службі відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань не нараховувались. \~ \~ \~ \~ Відповідно пункту 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 р. N 584 Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла (далі по тексту Постанова №584) пільга надається військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду; резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Виходячи з умов договору (пункти 4.2.5, 6.2) позичальник повинен підтверджувати позикодавцю і свій статус військовослужбовця для користування правом на отримання пільги. З моменту закінчення проходження військової служби (останній запис у військовому квитку 29.09.2017 року) Фонд не має жодних підтверджень знаходження позичальника на військовій службі. Згідно листа Сумського міського військового комісаріату від 07.05.2020 року [PERSON] перебуває на загальному обліку військовозобов`язаних з 02.10.2017 року. Рішенням позивача від 19.05.2020 року з позичальника було знято право використовувати пільгу, починаючи з 02.10.2017 року вирішено зробити перерахунок платежів та внести зміни в кредитну угоду шляхом укладення додаткової угоди. При особистій зустрічі з працівниками фонду [PERSON] відмовився від підписання Додаткової угоди, мотивуючи свою точку зору тим, що він вже був призваний під час однієї з хвиль мобілізації і для нього продовжується особливий період по теперішній час. [PERSON] станом на 07.05.2020 року не проходить військову службу за контрактом та контрактом в резерві, він знаходиться на загальному військовому обліку. Записи у військовому квитку свідчать про виключення зі списків складу частини та про звільнення (демобілізацію) в запас в зв`язку з закінченням строку контракту. Зазначає, що правом на пільгу в програмах Державного кредитування можуть користуватися всі громадяни України, які належним чином та у встановлений законодавством спосіб підтвердять це право. Просить визнати укладеною додаткову угоду до кредитної угоди № 481 від «14» квітня 2005 року між Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] в редакції, викладеній в позовній заяві: «Додаткова угода № 2 до кредитної угоди № 481 від «14» квітня 2005 року м. Суми «___» _________ 2020 року Сумське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд) в особі директора Братушки Володимира Васильовича, що діє на підставі Положення про Сумське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», з однієї сторони та сім`я в особі [PERSON] (ід. номер: [NUMBER] ), (далі Позичальник), разом за текстом цієї угоди Сторони, а кожна окремо Сторона, на підставі Порядку надання пільг, визначення пільгового періоду за кредитами, наданими відповідно до Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла (Постанова КМУ від 29.05.2001р. № 584) та в зв`язку з закінченням проходження військової служби резервістом, військовозобов`язаним, призваним під час мобілізації, уклали цю додаткову угоду (далі Угода) до кредитної угоди від «14» квітня 2005 року № 481 (з урахуванням всіх змін та доповнень до неї), (далі Кредитна угода), про наступне: 1.Всі терміни в даній додатковій угоді використовуються у відповідності до положень основної кредитної угоди № 481 від «14» квітня 2005 року. 2.Виключити підпункт 5.2.6 з основної кредитної угоди № 481 від «14» квітня 2005 року, внесений Додатковою угодою № 1 від «02» липня 2018 року. 3. \~ \~ \~ \~Починаючи з 02.10.2017 року станом на дату укладення цієї угоди зробити перерахунок оплати для позичальника за кредитною угодою з нарахуванням платежів по кредиту у загальному порядку, передбаченим кредитною угодою. 4. \~ \~ \~ \~Інші умови кредитної угоди залишаються незмінними, при цьому сторони підтверджують свої зобов`язання. 5. \~ \~ \~ \~Ця додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами або з моменту визнання цієї угоди такою що належить виконанню за рішенням суду та являється невід`ємною частиною кредитної угоди № 481 від «14» квітня 2005 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.08.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що між ним та Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено кредитну угоду, згідно якої Фонд від імені держави надав позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит. Він в період з 27.02.2015 року по 28.09.2016 року був призваний на військову службу за призовом по мобілізації в особливий період; 30 вересня 2016 року по 03 березня 2017 року військова служба за контрактом в особливий період. 01.03.2018 року за рішенням Зарічного районного суду м.Суми з нього було стягнуто заборгованість за кредитною угодою. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Рішенням суду було встановлено, що він в особливий період з 27 лютого 2015 року по теперішній час є військовослужбовцем та особою, яка перебуває на військовому обліку в особливий період, а тому нарахування пені за кредитним договором за цей проміжок часу є неправомірним. Рішення набрало законної сили. Посилається на те, що особливий період в Україні розпочався з 18 березня 2014 року і триває по даний час. Позивач не врахував вимоги ч.4, ст.3, ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та підписуючи додаткову угоду № 2 до кредитної угоди № 481 від 14.04.2005 року, йому, як військовослужбовцю Збройних Сил України, будуть нараховуватись проценти та штрафні санкції за кредитним договором, чим саме будуть порушені вимоги щодо поширення пільг, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також зазначає, що згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 24.01.2018, [INFO] він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових сил. Просить відмовити у задоволенні позову. 22.09.2020 Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» подано відповідь на відзив. 30.09.2020 [PERSON] подано зустрічний позов, який ухвалою суду від 22.10.2020 об?єднано із первісним. Зустрічний позов мотивований тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитну угоду, згідно якої Фонд від імені Держави надав йому прямий адресний (цільовий) кредит на придбання житла. З 27.02.2015 року по 28 вересня 2016 року він був призваний на військову службу за призовом по мобілізації в особливий період; з вересня 2016 року по 03 березня 2017 року проходив військову службу за контрактом в особливий період . 01.03.2018 року за рішенням Зарічного районного суду м.Суми з нього було стягнуто заборгованість за кредитною угодою. Рішенням було встановлено, що він в особливий період з 27 лютого 2015 року по теперішній час є військовослужбовцем та особою, яка перебуває на військовому обліку в особливий період, а тому нарахування пені за кредитним договором за цей проміжок часу є неправомірним. 02.07.2018 сторонами підписано додатковий договір №1 до кредитної угоди, яким було встановлено, що з 27.02.2015 до закінчення особливого періоду позичальнику-військовослужбовцю з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам або військовозобов?язаному з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та пеня не нараховуються. 19.05.2020 відповідачем за зустрічним позовом прийнято рішення, яким скасовано рішення №2-ПП ДБ (зм) від 27.04.2018 та вирішено зробити перерахунок платежів, сплачених позичальником, внести зміну до кредитної угоди шляхом укладення додаткової угоди. Від укладення додаткової угоди відмовився, оскільки вона скасовує всі пільги військовослужбовця та порушує його права, як учасника бойових дій. Особливий період в Україні розпочався з 18 березня 2014 року і триває по даний час, тому з [PERSON] не підлягають нарахуванню відсотки та штрафні санкції за кредитним договором. Позивач не врахував вимоги ч.4, ст.3, ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , та підписуючи додаткову угоду № 2 до кредитної угоди йому, як військовослужбовцю Збройних Сил України, будуть нараховуватись проценти та штрафні санкції за кредитним договором, чим саме будуть порушені вимоги щодо поширення пільг, передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також зазначає, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових сил. Просить скасувати рішення №3-ПП ДБ (зм) Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" від 19.05.2020, яке погоджене правлінням ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та затверджене директором Сумського регіонального управління ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" як незаконне; визнати незаконними наміри виконання дій Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», щодо укладення та підписання Додаткової угоди № 2 до кредитної угоди № 481 від 14 квітня 2005 року про скасування всіх пільг як військовослужбовця та здійснення перерахунку платежів, починаючи з 02.10.2017 року, сплачених позичальником [PERSON] за кредитною угодою від 14.04.2005 року № 481.\~\~\~ У відзиві на зустрічний позов Сумське регіональне управління Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» зазначив, що [PERSON] надає суду недостовірну інформацію чим вводить суд в оману. В своїй заяві від 12.04.2005 року [PERSON] звертався до Фонду та просив надати державний пільговий довгостроковий кредит на будівництво житла та зобов`язувався своєчасно сплачувати внески по ньому, а також виконувати умови підписаних ним документів, які є необхідними для виконання кредитного договору. Станом на 03.11.2020 року [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного та іпотечного договорів: не своєчасно вносить внески по пільговому безвідсотковому кредиту, не страхує вчасно предмет іпотеки, користуючись при цьому пільгами. В порушення вимог п.4.2.5 кредитного договору № 481 від 14 квітня 2005 року у місячний термін [PERSON] не надав Фонду завірені копії документів про відповідні зміни. Станом на 03.11.2020 року загальна заборгованість по тілу кредиту у позичальника [PERSON] становить 8605 грн. 38 коп., з яких : відсотки -0; пеня -0, зараз в умовах карантину пеня не нараховується. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, задовільнити первісний позов. У відповіді на відзив на зустрічний позов позивач зазначив, що є військовослужбовцем, що встановлено судовим рішенням, перебуває у військовому резерві, а отже, підпадає під вимоги п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 27.02.2015 [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, який триває по даний час. У судовому засіданні позивач - відповідач свої позовні вимоги підтримав із зазначених підстав, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Додатково пояснив, що законодавством передбачено надання пільг військовослужбовцям, резервістам та військовозобов?язаним лише на час проходження військової служби. З 2017 року [PERSON] службу не проходить, тому відсутні підстави для застосування щодо нього пільг. У зв?язку з цим і було прийняте рішення, яким скасовано рішення про надання позичальнику пільг та здійснено перерахунок платежів з моменту закінчення контракту. У судовому засіданні відповідач-позивач та його представник проти позову заперечували, зустрічний позов просили задовольнити. Додатково пояснили, що [PERSON] є резервістом, особливий період триває по даний час, тому він має право на пільги. Відповідачі не мали права приймати рішення, яким пільги скасовуються. У судове засідання представник відповідача за зустрічним позовом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.04.2005 року між Сумським регіональним управлінням Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитну угоду № 481 від 14.04.2005 року, згідно якої Фонд від імені Держави надав позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 132930,00 грн. на придбання житла, терміном повернення 25 років з дати укладення кредитної угоди. Пунктом 4.2.5 угоди встановлено, що позичальник зобов?язується у місячний термін з моменту виникнення змін у статусі та складі сім?ї подавати Фонду відомості про такі зміни. У пункті 6.2 договору встановлено, що у разі змін у законодавстві щодо правовідносин, визначених у цій угоді, а також в інших випадках за погодженням сторін в кредитну угоду вносяться відповідні зміни та доповнення шляхом оформлення додаткової угоди до кредитної угоди, яка є невід?ємною частиною угоди. (а.с.6-11 т. 1). Кредит надавався згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла від 29.05.2001 року № 584. Згідно з Рішенням № 2 ПП ДБ (зм) Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 27.04.2018 року у зв?язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від «20» травня 2014 року № 1275-VІІ, відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», позичальнику було надано пільгу: з 27 лютого 2015 р. до закінчення особливого періоду відсотки за користування кредитом за кредитною угодою від 14 квітня 2005 року № 481, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань не нараховуються (а.с.20 т. 1). 02 липня 2018 року підписано додатковий договір № 1 до кредитної угоди від 14.04.2005 року № 481 між відповідачем, Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] , в якому було зазначено, що: « п.1 З 27 лютого 2015 року до закінчення особливого періоду, відсотки за користування кредитом за кредитною угодою від 14 квітня 2005 р. № 481 штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за цим кредитом не нараховувати; 2. Пункт 4.4 розділу 4 «Позичальник має право» кредитної угоди від 14 квітня 2005 р. № 481 доповнити новим підпунктом: 4.4.7. Звернутися з заявою про застосування пільг, передбачених п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 3.пункт 5.2. розділу 5 «Відповідальність позичальника» кредитної угоди від 14 квітня 2005 р. № 481 доповнити новим підпунктом: 5.2.6.\~Позичальнику \~військовослужбовцю з\~початку і\~до закінчення\~особливого періоду,\~а резервістам\~або військовозобов`язаному\~ з\~моменту призову\~під час\~мобілізації і\~до закінчення\~особливого періоду\~проценти за\~користування кредитом,\~наданим відповідно\~до Положення,\~а також\~штрафні санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~ за\~такими кредитними\~договорами не\~нараховуються….» (а.с.11, т.1) Рішенням № 3 ПП ДБ (зм) Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 19.05.2020 року скасовано рішення № 2 ПП ДБ (зм) від 27 квітня 2018 року. Рішення погоджено протоколом правління ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» № 52 від 17.06.2020 року з позичальника було знято право використовувати пільгу, починаючи з 02.10.2017 року вирішено зробити перерахунок платежів та внести зміни в кредитну угоду шляхом укладення додаткової угоди (а.с.21 т. 1 ). 29.07.2020 [PERSON] була направлено повідомлення про прийняте рішення, у якому зобов`язано його у триденний термін з моменту отримання вимоги з`явитися для укладення додаткової угоди (а.с. 44 т. 1) З копії військового квитка, листа [INFO] № 2-1165 від 07.05.2020 року та довідок [INFO] вбачається, що [PERSON] 27.02.2015 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період до [INFO] , проходив військову службу за призовом по мобілізації в особливий період з 27.02.2015 по 28.09.2019, військову службу за контрактом в особливий період з 30.09.2016 по 03.03.2017; перебуває на загальному обліку військовозобов`язаних з 02.10.2017 року (а.с.13-18, 22, 74-76 т. 1). Як вбачається з відповіді [INFO] від 12.11.2020 №2/2976 що відповідно до наказів від 22.09.2017 [PERSON] звільнений з військової служби у запас, виключений зі списків особового складу частини, з 30.09.2017 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і зарахований на посаду головного сержанта артилерійської батареї артилерійського дивізіону для проходження служби в оперативному резерві першої черги ВЧ [NUMBER] . З 02.10.2017 перебуває на загальному військовому обліку військовозобов`язаних (а.с. 216). СРУ ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" звертався до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним вище договором, яка станом на 01.02.2018 становила 15521,28 грн., у тому числі 14724,93 грн. - основний платіж, 796,87 грн. - пеня. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01.03.2018 у справі №591/696/17 позов задоволено частково. Стягнуто суму основного платежу та пеню за період з 15.04.2014 по 27.02.2015. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені за період з 27.02.2015 відмовлено Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд зазначив, що відповідач в особливий період - з 27.02.2015 по теперішній являється військовослужбовцем та особою, яка перебуває на військовому обліку в особливий період, а тому нарахування пені в цей проміжок часу є неправлмірним (а.с. 86-87). Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 15 статті 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Статтю 14 вказаного закону було доповнено частиною 15 підпунктом 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ. Разом з тим, пунктом 3 Прикінцевих положень зазначеного закону передбачено поширення дії, зокрема, підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до пункту 30 Постанови N 584 пільга надається військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду; резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до пункту 6.2 Кредитної угоди у разі змін у законодавстві щодо правовідносин, визначених у цій угоді, а також в інших випадках за погодженням сторін в кредитну угоду вносяться відповідні зміни та доповнення шляхом оформлення додаткової угоди до кредитної угоди, яка є невідємною частиною цієї угоди (а.с. 7 зв., т.1). Відповідно до статті 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, не заброньовані за органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час. Частиною 9 статті 1 Закону України "Про військовий обовязок та військову службу" визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; Особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" та по теперішній час. Укладеною між сторонами кредитною угодою передбачено зміну умов договору у двох випадках: 1) зміна у законодавстві щодо правовідносин, визначених у цій угоді; 2) згода сторін у інших випадках (пункт 6.2 угоди). Судом встановлено, що у 2014 році законодавством було змінено нормативне регулювання щодо пільг по сплаті штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитами військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами в особливий період. Вказане стало підставою для укладення 02.07.2018 сторонами додаткового договору №1 до укладеної кредитної угоди. З моменту укладення додаткового договору №1 до кредитної угоди до наведених вище норм не вносились зміни щодо надання пільг військовослужбовцям, військовозобов`язаним, резервістам. Обопільна згода сторін договору на внесення до нього змін також відсутня. Тому відсутні визначені пунктом 6.2 кредитної угоди підстави для укладення додаткової угоди №2 в частині скасування наданих додатковою угодою №1 пільг. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на час укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору [PERSON] був військовослужбовцем, оскільки проходив військову службу за призовом по мобілізації, а згодом за контрактом. З 02.10.2017 [PERSON] є особою, яка перебуває на загальному військовому обліку у оперативному резерві першої черги, тобто є резервістом у розумінні ч. 9 статті 1 Закону України "Про військовий обовязок та військову службу". Частиною 15 статті 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено ненарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань, процентів за користування кредитом військовослужбовцям та резервістам до закінчення особливого періоду. Таким чином, оскільки [PERSON] був військовослужбовцем у 2015-2017 роках, на час звернення до суду з позовом є резервістом, а запроваджений в Україні особливий період триває, на нього поширюються зазначені положення закону. Положеннями підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» та пункту 30 Постанови Кабінету Міністрів України N 584 передбачено інший, менший у порівнянні з ч. 15 ст. 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" строк застосування пільг для військовозобов?язаних та резервістів - такий строк встановлюється з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач за первісним позовом посилається саме на зазначені положення та вказує, що оскільки [PERSON] не проходить фактично військову службу, відсутні підстави для надання йому пільг. Суд не погоджується з таким твердженням. На час укладення додаткової угоди №1 [PERSON] був військовослужбовцем, тобто особою, якій державою гарантоване право на використання пільг, у тому числі і передбачених ч. 15 ст. 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Таке право гарантоване на весь особливий період, закон не пов?язує припинення цього права для військовослужбовців із припиненням несення військової служби. Щодо посилання позивача за первісним позовом в обгрунтування позовних вимог на положення постанови N 584 та Прикінцевих положень Закону України № 1275-VІІ суд зазначає, що вказані нормативні акти в частині гарантій для військовослужбовців щодо нарахування штрафних санкцій, відсотків та пені не відрізняються від положень ч. 15 ст. 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В частині надання пільг резервістам положення пункту 30 постанови N 584 застосуванню не підлягають, як такі, що не узгоджуються з положеннями Закону, який має вищу юридичну силу. Законом України «№ 1275-VІІ доповнено статтю 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" частиною 15, якою передбачено пільги, зокрема, для резервістів «до закінчення особливого періоду», а також у Прикінцевих положеннях зазначено, що такі пільги для резервістів діють "до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби". На переконання суду, застосуванню у даному випадку підлягають саме положення частини 15 статті 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а не п.п. 3 п. 4 Закону України № 1275-VІІ, оскільки Закон України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є спеціальним нормативним актом. Крім того, при внесенні змін до кредитної угоди шляхом укладення додаткової угоди №1 регіональне управління керувалось саме ч. 15 ст. 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", використовуючи в додатковій угоді саме викладене у вказаній нормі формулювання. Позивач за первісним позовом не навів підстав, за яких відповідно до закону повинно бути інше, ніж визначено у додатковій угоді №1, застосування пільг щодо [PERSON] , як особи, на яку поширюється дія Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення первісного позову та визнання укладеною додаткової угоди №2 до кредитної угоди №481 від 14.04.2005, укладеної між сторонами у справі. У зустрічному позові позивач просить скасувати рішення від 19.05.2020, яким скасовано рішення від 27.04.2018 про надання позичальнику пільги на підставі Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зроблено з 02.10.2017 року перерахунок платежів та вирішено внести зміни в кредитну угоду шляхом укладення додаткової угоди. З наведених вище підстав суд вважає, що відповідач - Сумське регіональне управління ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" прийняв таке рішення протиправно. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що судовим рішенням у справі №591/696/17 між тими самими сторонами було підтверджено відсутність підстав для стягнення з [PERSON] пені за період з 27.02.2015 (моменту призову на військову службу) до 01.02.2018, тобто у період, яким охоплюється також період після звільнення [PERSON] з військової служби у запас та перебування у військовому резерві. Судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим, у тому числі і для сторін у справі. Однак, незважаючи на наявне судове рішення відповідач за зустрічним позовом безпідставно у своєму рішенні від 19.05.2020 здійснив перерахунок з 02.10.2017 платежів без урахування пільги. Враховуючи викладене, рішення від 19.05.2020 №3-ПП ДБ (зм) підлягає скасуванню як таке, що прийнято протиправно. Позивач за зустрічним позовом також ставить питання про визнання незаконними намірів укладення додаткової угоди №2 до кредитної угоди №481 від 14.04.2005. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Станом на час звернення до суду із позовом додаткова угода №2 до кредитної угоди не укладена. Суд захищає права та інтереси, які фактично порушені, не визнаються або оспорюються. Права позивача за зустрічним позовом не порушуються наявністю у регіонального управління намірів укласти додаткову угоду, а відтак, така вимога задоволенню не підлягає. На підставі статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні первісного позову судові витрати не розподіляються. У зв`язку із частковим задоволенням зустрічного позову та звільненням позивача, як учасника бойових дій, від сплати судового збору, судовий збір за одну задоволену вимогу немайнового характеру, який підлягав сплаті позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету.

Outcome: partial