Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регрессу в розмірі 23510 грн. 30 коп., і судових витрат по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.. Мотивуючи тим, 24.11.2010 року між ВАТ "НАСК "ОРАНТА" та відповідачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу ВЕ № 1851997, за яким страховник взяв на себе зобов"язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров"ю, та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом ОРЕL Ascona д.н. [NUMBER]. 04.01.2011 року о 18 год. 50 хв. за участю транспортних засобів ОРЕL Ascona д.н. [NUMBER] під керування відповідача, та Wolkswagen T 5, д.н. [NUMBER] під керування [PERSON] відбулася ДТП. Постановою Бердичівського міськрайонного суду встановлено, що відповідач керуючи вищевказаним автомобілем, в стані алкогольного сп"яніння, вчинив дане ДТП. 14 січня 2011 року до позивача із заявою звернувся [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою. 22.03.2011 року ВАТ НАСК "Оранта" складено страховий акт № ОЦВ -11-865/1, та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи з дослідження від 21.01.2011 року № АМ5962АІ-21.01/1. Позивач, на підставі вищезазначених документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 23510 гривень. Добровільно відшкодувати дані кошти відповідач відмовляється. У відкритому судовому засіданні представник позивача позов підтримав. У відкритому судовому засіданні відповідач позов визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та у відповідності з частини першої ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.11.2010 року між ВАТ "НАСК "ОРАНТА" та відповідачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу ВЕ № 1851997, за яким страховник взяв на себе зобов"язання відщкодувати завдану шкоду життю, здоров"ю, та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом ОРЕL Ascona з номерним знаком [NUMBER]( а.с. 8). 04.01.2011 року о 18 год. 50 хв. за участю транспортних засобів ОРЕL Ascona з номерним знаком [NUMBER] під керування відповідача, та Wolkswagen T 5 з номерним знаком [NUMBER] під керування [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується довідкою про обставини дорожньо-транспортної пригоди № 8753085( а.с.7). Постановою Бердичівського міськрайонного суду встановлено, що відповідач керуючи вищевказаним автомобілем, в стані алкогольного сп"ягніння, вчинив дане ДТП, даний факт сторони не оспорюють. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.01.2011 року о 18 год.50 хв., є [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки у сумі 24020 грн. 30 коп., що підтверджується дослідження від 21.01.2011 року № АМ5962АІ-21.01,1( а.с. 11-16). 14 січня 2011 року до позивача із заявою звернувся [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою( а.с.6). 22.03.2011 року ВАТ НАСК " Оранта" складено страховий акт № ОЦВ -11-865/1 та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи з дослідження від 21.01.2011 р. № АМ5962АІ-21.01,1( а.с. 5, 11-16). Статтею 11 Цивільного Кодексу України( далі ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування", страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок -подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. У відповідності до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки Wolkswagen T 5, д.н. [NUMBER] спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором добровільного страхування транспортного засобу від 24.11.2010 року ВЕ № 1851997, ВАТ "НАСК "ОРАНТА" складено страховий акт, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику(іншій особі) потерпілому - [PERSON] страхового відшкодування у сумі 23510.30 грн.. Позивачем на підставі вищезазначених документів здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 23753.90 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 37804( а.с.4). Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач, після проведення виплати потерпілій особі, має право на стягнення з відповідача коштів в розмірі 23510.30 грн., і в зв"язку з чим дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, понесення якого підтверджено документально( а.с.1). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.ст. 16, 979-985, 988-992, 1187, 1191 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування",

Outcome: approved