overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач ТОВ "Зоря" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою право власності на адміністративну будівлю по вул.Космічній, 5, в с.Михайло-Лукашеве Вільнянького району Запорізької області. Як зазначив позивач у позовній заяві, ТОВ "Зоря" є правонаступником КСП "Зоря", якому належала будівля за зазначеною адресою; при цьому товариство повністю розрахувалося по майновим паям з колишніми членами КСП, відповідно, набуло право власності на будівлю, але не може зареєструвати право власності на неї через втрату правовстановлюючих документів. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги, пояснивши, що документи щодо будівництва та права власності на будівлю втрачені через давність події, а на саму будівлю претендує відповідач як один із співзасновників ТОВ "Зоря". Відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № IFIARX06410310 від 12.12.2006 року відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 733,71 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і позивачем кредитний договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов надання кредиту фізичним особам. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідачки станом на 22.01.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 21555,15 грн. Враховуючи те, що відповідачка в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погасила, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася у зв'язку з чим ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідачки № IFIARX06410310 від 12.12.2006 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала строковий кредит у сумі 733,71 грн. на строк 12 місяців - з 07.11.2006 року по 07.11.2007 року. Пунктом 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особа, передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки встановлюється тривалістю 5 років. Беручи до уваги те, що кредит було надано на строк по 07.11.2007 року, то суд вважає, що строк позовної давності сплив, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про захист свого цивільного права лише 02.04.2014 року. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у справі. Вказане відповідає ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", якою передбачено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. За наведених вище обставин суд вважає в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

26 червня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON] за участі заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області у якій просить суд встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], який помер 16.06.2015р. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.06.2015р. помер його батько [PERSON], він є його сином і спадкоємцем за законом. Зазначає, що батько за життя не встиг отримати пенсію, а коли він звернувся до управління пенсійного фонду, то зясувалось, що є розбіжності у документах, що підтверджують родинні звязки між ним та батьком, а саме, у свідоцтві про смерть його батько зазначений як "Ліповой", а в його документах він "Ліповий". В судове засідання заявник не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи також не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти встановлення факту родинних відносин. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Заявник згідно його паспорта є [PERSON], в його свідоцтві про народження від 15.05.1965р. серії VІІ-УР №0054090 міститься запис про його батька на російській мові "Липовой Владимир Савельевич". Як стверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2015р. серії І-НО №904634, 16.06.2015р. помер [PERSON]. Як видно із копії домової книги, за адресою м. Костянтинівка, вул. Новосадова, 148 були зареєстровані як члени однієї сімї зокрема позивач [PERSON], 01.05.1965р.н. та покійний [PERSON] 11.08.1935р.н. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У [PERSON] Суд України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012р. зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Враховуючи те, що судом безспірно встановлено ту обставину, що позивач є сином покійного [PERSON], а також те, що встановлення даного факту породжує юридичні наслідки у вигляді отримання пенсійних виплат, які за життя були нараховані покійному, то суд прийшов до переконання, що заява підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

позивач [PERSON] національний аграрний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати за навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що відповідач протягом 2008-2014 р.р. навчався в [PERSON] національному аграрному університеті за спеціальністю "Будівництво" заочної форми навчання. Наказом № 266/к-с від 27.06.2014 р. відповідача, як такого, що закінчив теоретичний курс навчання та неатестований ДЕК, відраховано. За умовами п. 3.1 Типового договру відповідач зобов'язаний вносити плату на отриману освіту, однак заборгував перед позивачем 4130 грн.,які і просять стягнути в користь ЛНАУ з [PERSON], а також судові витрати в справі. В судове засідання предствник позивача не зявився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з наказом № 266/к-с від 27.06.2014 р. [PERSON], студента факультету будівництва та архітектури денної форми навчання ОКР "Бакалавр" напряму підготовки "Будівництво", як такого, що закінчив теоретичний курс навчання та неатестований ДЕК, відраховано. З розрахунку заборгованості по платному навчанню [PERSON] за період з 01./2008-10/2014 р. вбачається, що борг відповідача перед позивачем становить 4130 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Враховуючи те, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, вимога позивача про стягнення заборгованості є правомірною і такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в справі в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в с.Воскобійники Шишацького району Полтавської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яку згідно з заповітом від 18 жовтня 2001 року [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може оформити спадкові права, так як у свідоцтві про народження заявника мати записана по батькові "[PERSON]" а фактично згідно паспорта вона є [PERSON]. Мотивуючи тим, що у свідоцтві про народження заявника допущена помилка: по батькові матері записано "[PERSON]" замість "[PERSON]", як у паспорті, внаслідок чого заявник позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємця та власника, а тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та померлою матір"ю [PERSON] В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив задовольнити на підставах, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла мати заявника [PERSON], яка постійно проживала в с.Воскобійники Шишацького району Полтавської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яку згідно з заповітом від 18 жовтня 2001 року [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може оформити спадкові права, так як у свідоцтві про народження заявника мати записана по батькові "[PERSON]" а фактично згідно паспорта вона є [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується копією паспорта заявника, копією свідоцтва про смерть, копією паспорта [PERSON], довідками сільської ради, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки іншим чином встановити факт родинних відносин неможливо, встановлення факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав . На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У вересні 2013 року ТОВ „Метабуд" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 13 968,84 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], яка обслуговується ТОВ „Метабуд", але відповідач не сплачує комунальні платежі за опалення. Позивач веде дану справу в суді через свого представника - Кузнєцову Л.В., яка підтримала позов і просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка обслуговується ТОВ „Метабуд", та на ім'я позивача відкрито рахунок по сплаті комунальних платежів. Так, 16 грудня 2004 року між ТОВ „Метабуд" і [PERSON] було укладено договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно з п.2.2.4. якого власник квартири зобов'язаний у встановлені терміни сплачувати плату за утримання будинку та прибудинкової території і плату за комунальні послуги. 31 грудня 2006 року між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" як власником та ТОВ „Метабуд" як управителем було укладено договір на управління будинками, згідно п.п.1.1., 1.2. якого власник передає в управління, а управитель приймає в управління ряд будинків та споруд, в тому числі будинок [ADDRESS], і забезпечує їх належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору, а також організовує надання послуг з водопостачання і водовідведення, прибирання приміщень і прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, утримання ліфтів, вивезення побутових відходів, електропостачання, експлуатацію внутрішньо будинкових котелен та забезпечення опаленням, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт. Проте відповідач [PERSON], в порушення вимог ст.ст.20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" і ст.ст.66-68, 162 ЖК України, не сплачує комунальні платежі за опалення, у зв'язку з чим станом на вересень 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті за опалення склала 13 968,84 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40 грн. пов'язані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою і свої вимоги мотивує тим, що за п. 5 додатку № 33 до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 723 від 16.12.1993 р. вона є власницею земельної ділянки [NUMBER] розташованої на території садівничого кооперативу „Сахарник", загальною площею 0,04 га. З витягу додатку № 33 рішення міськвиконкому від 16.12.1993 р. № 723, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради від 18.08.2011 р. № 2091, вбачається, що в даному документі зазначено прізвище „[PERSON]", тобто допущено помилку, а саме, невірно зазначено її прізвище, як члена садівничого кооперативу „Сахарник". З метою усунення неправильності запису щодо прізвища заявник зверталася до Виконавчого комітету Сумської міської ради, але письмову, змістовну відповідь не отримала. В період прийняття Сумським виконавчим комітетом Сумської міської ради рішення про передачу в приватну власність земель № 723 від 16.12.1993 р., заявник мала прізвище „[PERSON]" з моменту укладення шлюбу, з 04.08.1979 р. Тому запис внесений в п. 5 додатку № 33 до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 723 від 16.12.1993 р. є неправильним. Представник заявника в письмовій заяві вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Заінтересовані особи про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи: Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що за п. 5 додатку № 33 до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 723 від 16.12.1993 р. [PERSON] є власницею земельної ділянки [NUMBER] розташованої на території садівничого кооперативу „Сахарник", загальною площею 0,04 га. /а.с.7/. З витягу додатку № 33 рішення міськвиконкому від 16.12.1993 р. № 723, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради від 18.08.2011 р. № 2091, зазначено прізвище „[PERSON]" як члена садівничого кооперативу „Сахарник" /а.с.5/. В період прийняття Сумським виконавчим комітетом Сумської міської ради рішення про передачу в приватну власність земель № 723 від 16.12.1993 р., заявник мала прізвище „[PERSON]" , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.11/. Невідповідність прізвища в п. 5 додатку № 33 до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 723 від 16.12.1993 р. має істотне юридичне значення, що в свою чергу перешкоджає заявнику у встановленому законом порядку володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Суд вважає, що права заявника порушені, а тому її право підлягає захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій вказала, що 11.01.2015 року в с. Будилівка, Радомишльського району, помер її дідусь [PERSON], який ще при житті зробив розпорядження у вигляді заповіту, яким заповів на її користь все своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,3974 га, яка розташована на території Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області,і яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЖТ № 115370. Заявниця являється внучкою спадкодавця та спадкоємицею за заповітом і у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, при оформленні права на спадкування з'ясувалось, що у державному акті допущена помилка у написанні «прізвища» спадкодавця, помилково вказано - "Пікульський",хоча правильно - "Пикульський", згідно свідоцтва про народження та його гром.паспорта, тому заявниця просила суд встановити факт належності Державного акта на право власності на земельну ділянку саме померлому [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON]заявлені вимоги підтримав,просив задовольнити,при цьому надав відповідні пояснення. Представник Новобудської сілської ради та Радомишльської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для оформлення права на спадщину після смерті діда - [PERSON] Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про його народження, а також довідкою виконавчого комітету Новобудської сільської ради за № 28 від 26.03.2015 року. Враховуючи також ту обставину, що даний факт ніким не оспорюється, суд прийшов до висновку, що під час видачі Державного акту була допущена описка в написанні прізвища спадкодавця. У відповідності із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючих документів потягне за собою порушення майнових прав заявниці, а інший порядок встановлення даних фактів законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій вказала, що 21.07.2005 року в м. Київ, померла її мати - [PERSON] Ще при житті мати зробила розпорядження у вигляді заповіту, яким заповіла заявниці все своє майно. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,77 га., розташована на території Котівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯБ №233839. Заявниця є дочкою спадкодавця та у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, при оформленні права на спадкування з'ясувалось, що у державному акті допущена помилка у прізвищі спадкодавця, та помилково вказано "Лебідь" замість "Лебедь" як згідно її паспорта, тому заявниця просила суд встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю померлій матері. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Котівської сільської ради Радомишльського району в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для оформлення права на спадщину після смерті матері - [PERSON] Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження заявниці, а також довідкою виконавчого комітету Котівської сільської ради за №91 від 29.05.2015 року. Враховуючи також ту обставину, що даний факт ніким не оспорюється, суд прийшов до висновку, що під час видачі Державного акту, була допущена описка в написанні прізвищі спадкодавця. У відповідності із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючих документів потягне за собою порушення майнових прав заявниці, а інший порядок встановлення даних фактів законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі наведеного,

Outcome: approved