Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція інформації та аналітики «Гал - інфо», в якому просить визнати недостовірною та такою, що порочить і принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію, яка була опублікована на веб-сайті ТзОВ "Агенція інформації та аналітики "Гал-інфо" ([INFO])", зокрема: - Стаття № 1 - публікація під назвою "[INFO]", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]), - Стаття № 2 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]), в частині, що стосується незаконності вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району та будівництва ТзОВ «ТМ Партнерс» сонячної електростанції «Куликів» без відома громади. Зобов`язати ТзОВ "Агенція інформації та аналітики "Гал-інфо" протягом трьох днів з дня набрання рішенням суду законної сили видалити з веб-сайту ([INFO]) та з усіх пов`язаних з ним сторінок у соціальних мережах: - Статтю № 1 - публікацію під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]), - Статтю № 2 - публікацію під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]), з винесенням на головну сторінку сайту таким самим шрифтом, як зазначені вище статті, текст спростування: «Спростування щодо [PERSON] . Шановні читачі! Редакція Агенції інформації та аналітики "Гал-інфо" повідомляє, що рішенням Галицького районного суду м. Львова визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та завдало шкоди діловій репутації [PERSON] інформацію, поширену ТзОВ "Агенція інформації та аналітики "Гал-інфо" на нашому веб-сайті в статті під назвою " [INFO] " яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]) та статті під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]) В обгрунтування поданого позову, покликається на те, що позивачу стало відомо, на веб-сайті відповідача - Агенції інформації та аналітики "ГАЛ-ІНФО" ([INFO]) було розміщено ряд провокативних та неправдивих відомостей щодо нього, зокрема: ?Стаття № 1 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]); ?Стаття № 2 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]). Ознайомившись з текстом цих статей та проаналізувавши їх зміст, у позивач є всі підстави вважати, що вказані публікації є очевидно замовним матеріалом, адже містять абсолютно недостовірну інформацію, а також інформацію, яка не відповідає дійсності та не підтверджена жодними доказами, а відтак грубо порушує його права, свободи та інтереси, а також принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Стаття № 1, яка була опублікована [INFO], розпочинається з наступних рядків [дослівно]: "Гал-інфо стало відомо про факти, що свідчать про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району. Вважаємо, що дана інформація мала б передусім зацікавити правоохоронні органи. Йдеться про землі, на яких ТзОВ «ТМ Партнерс» без відома громади захотіло побудувати сонячну електростанцію «Куликів». При цьому, відповідач не наводить у цій статті жодних "фактів, що свідчать про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель", про які так стверджує у цій публікації. Далі по тексту цієї статті відповідач в притаманній манері голослівних стверджень та безпідставного звинувачення в черговий раз (як і в самому заголовку Статті № 1) акцентує увагу на, начеб-то, незаконності набуття вказаної вище землі [дослівно]: "Окрім [PERSON] фігурантами цієї земельної оборудки виявилися його родичі. Матір - [PERSON] та тесть - [PERSON] ". Без жодної конкретної аргументації в чому полягає вказана незаконна "оборудка", відповідач у кінці цієї статті зазначає [дослівно]: "...Яким чином землі сільськогосподарського призначення державної власності «перетворились» на землі «для розміщення, будівництва, експлуатації та обстуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій»? Як саме «провернув» дану оборудку спритний ділок та одночасно кандидат на посаду судді [PERSON] ?... Відповісти на ці питання Гал-інфо спробує у наступних публікаціях". Згодом, [INFO] на веб-сайті відповідача з`явилась друга публікація під назвою " [INFO] " (Стаття № 2), у якій аналогічним чином було повідомлено неправдиву інформацію. Стаття № 2, яка була опублікована [INFO], розпочинається з наступних рядків [дослівно]: "Ця історія про те, як спритний львівський ділок та одночасно кандидат на посаду судді місцевого суду [PERSON] заробляє на земельних (дуже схожих на корупційні) схемах... На початку року Гал-інфо повідомляло про факти, що свідчили про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району (публікація - «[INFO]»)". Позивач зазначає, що вказана в Статті № 1 та в Статті № 2 інформація не відповідає дійсності, а є лише безпідставним та необґрунтованим твердженням відповідача. Набуття фізичними особами права власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Куликівської селищної ради, зміна цільового призначення цих земельних ділянок відбувалось з дотриманням усіх вимог ЗК України, без будь-яких порушень інших норм земельного законодавства України. Позивач, інформує, що не існує жодних "фактів, які свідчать про незаконне вибуття" земельних ділянок, про які відповідач вказує у вказаних вище статтях. Крім цього, позивач зазначає, що намір будівництва ТзОВ "ТМ Партнерс"сонячної електростанції "Куликів" без відома громади - це чергова неправдива інформація, яка вказана у цій статті. ТзОВ "ТМ Партнерс" здійснює свою господарську діяльність з неухильним дотриманням чинного законодавства України та з урахуванням думки громади селища Куликів . В двох статтях відповідач в притаманній манері голослівних стверджень акцентує увагу на, начеб-то, незаконності набуття вказаної вище землі, та умисно використовує слова та словосполучення, які негативно характеризують не лише позивача, але й інших осіб [дослівно]: "Окрім [PERSON] , фігурантами земельної оборудки виявилися його родичі. Матір - [PERSON] , яка обіймає посаду головного спеціаліста управління державного казначейства у Галицькому районі м. Львова та яка у 2018 році була співзасновником ТзОВ «ТМ Партнерс». Та тесть - [PERSON] . який є фізичною особою-підприємцем, співзасновником ТзОВ «ТМ Партнерс». На даний час вдалося з`ясувати, що в оборудці фігурувала й теща [PERSON] - [PERSON] ... Як саме «провернув» дану оборудку спритний ділок та одночасно кандидат на посаду судді [PERSON] ?". Так, смислове навантаження понять "спритний ділок", "фігурант", "провернув" та "земельна оборудка", які відповідач неодноразово використовує у своїх статтях, свідчить про свідоме бажання сформувати в необмеженого кола осіб уявлення про "незаконність" дій щодо земельних ділянок та негативний образ позивача та його родини. Більш ніж впевнений, що відповідачу і його журналістам достеменно відомо, що слово "оборудка" тлумачиться як незаконна угода, афера чи махінація, "фігурант" - як підозрюваний в чомусь, обвинувачений, а "ділок" - той, хто веде справи, вдаючись до будь-яких засобів для досягнення мети. Позивач, додатково підкреслює, що факт "незаконності", про який відповідач так ствердно вказує в своїх статтях, повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами в судовому порядку. Позаяк, у вказаних вище статтях відповідач, без жодних покликань на будь-яку норму права, яка була на його думку порушена, чи на жоден нормативно-правовий акт, вимоги якого на його думку були порушені, не пояснює в чому саме полягає така "незаконність". І це зрозуміло та закономірно, адже не було та не має жодних порушень чинного законодавства ні в його діях, ні в діях інших осіб щодо згаданих земельних ділянок, які знаходяться на території Куликівської селищної ради. На своєму офіційному веб-сайті ([INFO]/) відповідач зазначає таке [дослівно]: "У своїй діяльності "Гал-інфо" керується стандартами новинної журналістики". Проте, жодних належних та достатніх заходів для перевірки достовірності та автентичності інформації і відомостей, які зазначені в зазначеній публікації, відповідач не вжив, що свідчить про грубе порушення журналістських стандартів та журналістської етики. Позаяк, відповідач грубо знехтував стандартами журналістики, адже навіть не намагався звернутись до позивача за відповідними коментарями чи поясненнями, не навів жодних доказів, а лише голослівно звинуватив його в незаконних діях, чим принизив його честь, гідність та ділову репутацію, а також його родичів. 25 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив спростувати інформацію, яка було опублікована відповідачем у Статті № 1 та Статті № 2. Однак відповідач, отримавши заяву, не вжив абсолютно жодних заходів, повністю проігнорувавши звернення позивача. Оскільки, відповідач не вжив абсолютно жодних заходів для перевірки інформації, яка була опублікована на його веб-сайті, не скерував запити до органів державної влади з метою перевірки факту «незаконності» (на думку позивача). Більше того, отримавши від позивача заяву на спростування інформації, відповідач не видалив та змінив опублікованих статей, не надав жодної відповіді позивачу на вказану заяву, тому позивач просить суд позовну заяву задоволити повністю. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду з викликом сторін. /а.с.28/. 17 серпня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та безпідставними. Крім цього, зазначає, що чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, так як вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Таким чином, оскільки позивач є кандидатом на посаду судді, та відповідно є публічною особою, то має усвідомлювати, що обираючи дану посаду межі допустимої критики є значно ширшими. Як вбачається з Академічного тлумачного словника української мови: «Ділок» - той, хто спритно веде справи, переважно комерційні; «Оборудка» - сумнівна угода; «Провертати» - швидко здійснювати, проводити. Жодних висновків, звинувачень, редакція "Гал-інфо" в своєму матеріалі не опублікувала, навівши лише оціночні судження. Стосовно оціночних суджень щодо сумнівності законного вибуття земельних ділянок зазначає наступне. Як вбачається із листа Куликівської селищної ради вих. №02-21/385 Куликівська селищна рада не заперечує щодо надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території селищної ради гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому, на відповідне рішення селищної ради у листі посилання немає. Однак, як вбачається з листа Куликівської селищної ради від 02.10.2019 року вих. №02-21/611: «На Ваш Запит на отримання публічної інформації від 01.10.2019 року Куликівська селищна рада повідомляє про те, що рішення сесії ради щодо передачі у власність земельної ділянки площею 1,9165 га гр. [PERSON] не приймалось. Крім того, у зазначених листах різні абзаци, бланки селищної ради, порядок проставлення вихідних номеру та дат. Як вбачається із РОЗПОРЯДЖЕННЯ від 10.07.2018 року №740: «Розглянувши........ Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 22.05.2018 року №5127/82-18 Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області...... Хоча, як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки знаходяться у Львівській області. Також, як вбачається з відповіді на запит (лист від 27.03.2020 року) Жовківської районної державної адміністрації вбачається, що в управлінні містобудування, архітектури, ЖКГ, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля відсутній проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення, розроблений ТОВ «ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ». А саме ТОВ «ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ» дійсно фігурує у низці кримінальних проваджень (що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень). Як вбачається із ПРОТОКОЛУ ГРОМАДСЬКИХ СЛУХАНЬ від 08 лютого 2018 року у ньому немає усіх підписів (чотири з шести). Також у вказаному протоколі зазначено, що земельні ділянки не придатні для ведення сільськогосподарського господарства, хоча ким, і яким чином це визначено не вказано. Крім того, жодних повідомлень про проведення зазначених громадських слухань редакції знайти не вдалось, жодних доказів, що такі оголошення існували Позивачем до позовної заяви не долучено (фотофіксації оголошень, вирізок з газет, тощо). При цьому, чисельність населення смт. Куликів становить близько 4 000 людей, а тому, на думку відповідача, голосування тринадцятьох людей не може свідчити про позицію всієї громади. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «АІА «ГАЛ-ІНФО» просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. /а.с.31-47/. 02 вересня 2021 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що відповідач вважає інформацію про нього, викладену в оскаржуваних статтях, оціночними судженнями з допустимим межами критики, як для публічної особи. Однак, з такою позицією відповідача позивач не погоджуюся, тому просить суд позов задоволити. /а.с.54-55/. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Крім цього, додатково пояснив, що основною позовною вимогою позову є визнання недостовірною та такою, що порочить і принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформація, в частині, незаконності вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району та будівництва ТзОВ «ТМ Партнерс» сонячної електростанції «Куликів» без відома громади, яка була опублікована на веб-сайті ТзОВ "Агенція інформації та аналітики "Гал-інфо" у двох статтях: Стаття № 1 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]); Стаття № 2 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]) Зокрема, інформація, яку позивач вважає недостовірною, розміщена в статті № 1 в першому абзаці після заголовку і розпочинається із слів «Гал-інфо стало відомо…», де йдеться про незаконне вибуття земель із сільськогосподарського обігу, а також в другому абзаці після заголовку, який розпочинається із слів «Йдеться про землі…», де йдеться про те, що ТзОВ «ТМ Партнерс» без відома громади захотіло побудувати сонячну електростанцію. Також недостовірна інформація розміщена в статті № 2 в четвертому абзаці після заголовка, який розпочинається зі слів «На початку року Гал-інфо повідомляло про факти…», де знову йдеться про незаконне вибуття земель із сільськогосподарського обігу. Позивач вважає, що безпідставні твердження журналіста про незаконність вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району та будівництва ТзОВ «ТМ Партнерс» сонячної електростанції «Куликів» без відома громади мають відношення до позивача особисто з огляду на таке: В обидвох публікаціях, в яких міститься неправдива інформація, вказане ім`я та прізвище позивача з вказівкою на причетність до певних дій, а саме земельної оборудки. Під земельною оборудкою журналіст в цих публікаціях має на увазі незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району та будівництва ТзОВ «ТМ Партнерс» сонячної електростанції «Куликів» без відома громади; В статті № 1 в четвертому абзаці після заголовка вказано, що [PERSON] є фігурантом земельної оборудки; В статті № 1 в десятому абзаці третє речення звучить так: «Як саме «провернув» дану оборудку спритний ділок та одночасно кандидат на посаду судді [PERSON] ?», що вказує на те, що журналіст пов`язує усе описане в статті № 1 зі позивачем особисто; В статті № 2 в другому абзаці після заголовка вказано, що ця стаття - це історія про те, як [PERSON] заробляє на земельних схемах, а далі в абзаці четвертому зазначено, що «На початку року Гал-інфо повідомляло про факти, що свідчили про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району (публікація - «[INFO]»)»; В статті 2 в абзаці 6 після заголовка вказано: «Особлива увага у публікації зверталась на те, що окрім [PERSON] , фігурантами земельної оборудки виявилися…», що ще раз підтверджує, що журналіст безпосередньо зі позивачем пов`язує своє твердження про незаконність вибуття…., що називає земельною оборудкою; В обох статтях згадується, що ТОВ «ТМ Партнерс», керівником якого був [PERSON] в той час, коли товариство набуло у власність описані в статтях земельні ділянки, які як стверджує журналіст, були незаконно виведенні із сільськогосподарського обігу для побудови електростанції без відома громади. Додатковим підтвердженням того, що журналіст з особистістю позивача пов`язує оскаржувану ним інформацію це є те, що в статті «Кандидат на посаду судді [PERSON] вважає, що його «замовили», яка у відповідь на подання ним позовної заяви була розміщена на веб-ресурсі [INFO] , вказує в абзаці третьому після заголовка: «Нагадаємо: у названих публікаціях йшлося про земельну оборудку, внаслідок якої із сільськогосподарського обігу вибули майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району. Мова йде про землі, на яких ТОВ «ТМ Партнерс» (керівником якого був [PERSON] ) захотіло побудувати сонячну електростанцію «Куликів», а в абзаці четвертому вказано: «Окрім [PERSON] у цій земельній оборудці фігурували його родичі…». Враховуючи сукупність вказаного та й поокремо, зрозуміло, що в статтях № 1 та № 2 описуються усі події, а зокрема й твердження журналіста про незаконність…, які журналіст пов`язує зі позивачем особисто. Просить позов задоволити. Представник відповідача Батьков В.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстави викладених у відзиві на позовну заяву. Просить суд відмовити у задовленні позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача Батькова В.В. , дослідивши матеріали справи та надані по справі докази та підтвердження та спростування позовних вимог, суд доходить до наступного висновку. Пп. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказує, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Суд встановив, що на веб-сайті Агенції інформації та аналітики "ГАЛ-ІНФО" ([INFO]) було розміщено статті щодо [PERSON] , зокрема: ?Стаття № 1 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]); ?Стаття № 2 - публікація під назвою " [INFO] ", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]). Стаття № 1, яка була опублікована [INFO], розпочинається з наступних рядків [дослівно]: "Гал-інфо стало відомо про факти, що свідчать про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району. Вважаємо, що дана інформація мала б передусім зацікавити правоохоронні органи. Йдеться про землі, на яких ТзОВ "ТМ Партнерс" без відома громади захотіло побудувати сонячну електростанцію «Куликів». "Окрім [PERSON] фігурантами цієї земельної оборудки виявилися його родичі. Матір - [PERSON] та тесть - [PERSON] ". "...Яким чином землі сільськогосподарського призначення державної власності «перетворились» на землі «для розміщення, будівництва, експлуатації та обстуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій»? Як саме «провернув» дану оборудку спритний ділок та одночасно кандидат на посаду судді [PERSON] ?... Відповісти на ці питання Гал-інфо спробує у наступних публікаціях". Згодом, [INFO] на веб-сайті відповідача з`явилась друга публікація під назвою " [INFO] " (Стаття № 2). Стаття № 2, яка була опублікована [INFO], розпочинається з наступних рядків [дослівно]: "Ця історія про те, як спритний львівський ділок та одночасно кандидат на посаду судді місцевого суду [PERSON] заробляє на земельних (дуже схожих на корупційні) схемах... На початку року Гал-інфо повідомляло про факти, що свідчили про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель, розташованих на території Куликівської селищної ради Жовківського району (публікація - «[INFO]»)". Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідач не наводить у цих статтях жодних "фактів, що свідчать про незаконне вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель", про які так стверджує у цій публікації. Відповідач (як і в самому заголовку Статті № 1) акцентує увагу на, начеб-то, незаконності набуття вказаної вище землі, без жодної конкретної аргументації зазначає, в чому полягає вказана незаконна "оборудка". Набуття фізичними особами права власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Куликівської селищної ради, зміна цільового призначення цих земельних ділянок відбувалось з дотриманням усіх вимог ЗК України, без будь-яких порушень інших норм земельного законодавства України. Жодних "фактів, які свідчать про незаконне вибуття" земельних ділянок, про які відповідач вказує у вказаних вище статтях, не існує. Намір будівництва ТзОВ "ТМ Партнерс" сонячної електростанції "Куликів" без відома громади - це чергова неправдива інформація, яка вказана у цій статті. ТзОВ "ТМ Партнерс" здійснює свою господарську діяльність з неухильним дотриманням чинного законодавства України та з урахуванням думки громади селища Куликів . В зазначених статтях відповідач акцентує увагу на, начеб-то, незаконності набуття вказаної вище землі, та умисно використовує слова та словосполучення, які негативно характеризують не лише позивача, але й інших осіб [дослівно]: "Окрім [PERSON] , фігурантами земельної оборудки виявилися його родичі. Матір - [PERSON] , яка обіймає посаду головного спеціаліста управління державного казначейства у Галицькому районі м. Львова та яка у 2018 році була співзасновником ТзОВ «ТМ Партнерс». Та тесть - [PERSON] , який є фізичною особою-підприємцем, співзасновником ТзОВ «ТМ Партнерс». На даний час вдалося з`ясувати, що в оборудці фігурувала й теща [PERSON] - [PERSON] ... Як саме «провернув» дану оборудку спритний ділок та одночасно кандидат на посаду судді [PERSON] ?". На своєму офіційному веб-сайті ([INFO]/) відповідач зазначає таке [дослівно]: "У своїй діяльності "Гал-інфо" керується стандартами новинної журналістики". Кодекс етики українського журналіста, чинна редакція якого затверджена 12 грудня 2013 року на пленумі Національної спілки журналістів України, визначає основні морально-етичні орієнтири, яких журналіст має дотримуватися при виконанні своїх професійних обов`язків. Стаття 6 Кодексу етики українського журналіста передбачає, що повага до права громадськості на повну та об`єктивну інформацію про факти та події - є найпершим обов`язком журналіста. Журналісти та редактори повинні здійснювати кроки для перевірки автентичності усіх повідомлень, відео- та аудіоматеріалів, отриманих від представників загалу, фрілансерів, прес-служб та інших джерел. У статті 9 Кодексу етики українського журналіста зазначено, що факти, судження та припущення мають бути чітко відокремлені одне від одного. Неприпустимим є розповсюдження інформації, що містить упередженість чи необґрунтовані звинувачення. У судовому засіданні встановлено, що жодних належних та достатніх заходів для перевірки достовірності та автентичності інформації і відомостей, які зазначені в зазначеній публікації, відповідач не вжив, що свідчить про грубе порушення журналістських стандартів та журналістської етики. Відповідач грубо знехтував стандартами журналістики, адже навіть не намагався звернутись до позвича за відповідними коментарями чи поясненнями, не навів жодних доказів, а лише голослівно звинуватив позивача в незаконних діях, чим принизив його честь, гідність та ділову репутацію, а також його родичів. 25 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив спростувати інформацію, яка було опублікована відповідачем у Статті № 1 та Статті № 2. Однак відповідач, отримавши заяву, не вжив абсолютно жодних заходів, повністю проігнорувавши звернення [PERSON] .. Крім цього, позивач зазначає, що в оскаржуваних ним статтях чітко вказано, що він вчинив певні дії, які призвели до незаконного вибуття із сільськогосподарського обігу майже 6 га земель та будівництва ТзОВ «ТМ Партнерс» сонячної електростанції «Куликів» без відома громади. При цьому, відповідач ні в оскаржуваних статтях, ні у відзиві на позов не вказує жодних підтверджень висловлюванням про незаконність, а саме про порушення чинного законодавства України, і не робить жодних посилань на рішення компетентних органів про визнання таких дій незаконними. Натомість усі події описані в статтях, як підтвердження незаконності, водночас описують певні офіційні процедури при зміні цільового призначення земельної ділянки і не вказують на порушення чинного законодавства України. Крім цього, відповідач у своїй статті вказує на відсутність рішення сільської ради про відсутність заперечень щодо надання земельних ділянок громадянам у власність, однак чинне законодавство України, яке діяло на той час, не вимагало рішення сесії сільської ради з питання надання земельних ділянок за межами населених пунктів. Водночас органи Держгеокадастру практикували отримання від сільських рад листа про відсутність заперечень у відповідь на свій запит, мотивуючи це тим, що органи місцевого самоврядування на місцях краще обізнані про стан земельних ділянок і чи є фактичні користувачі земельних ділянок, які могли б претендувати на них. В цьому випадку жодних обставин для заперечень щодо надання земельних ділянок у власність у сільської ради не було, тому селищний голова підписала лист-довідку як головна посадова територіальної громади. Ще один аргумент відповідача це те, що на проект землеустрою було надано висновок Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, а ділянка знаходиться у Львівській області, що відповідач вважає порушенням законодавства. На час виникнення таких правовідносин діяла постанова КМУ від 31.08.2016 р. № 580 в якій було врегульовано ці питання, а зокрема і передбачено погодження проектів землеустрою органами Держгеокадастру, які обираються за принципом випадкововсті. Щодо відсутності проекту землеустрою в Жовківській районній адміністрації, то позивач не володіє інформацією про регламенти адміністрації щодо порядку погоджень таких, а саме чи залишається примірник проекту в адміністрації, але при отриманні розпорядження про затвердження проекту землеустрою їм було повернуто наданий на погодження проект землеустрою. Твердження відповідача про будівництво об`єкта енергетичної інфраструктури без відома громади спростовується проведеними громадськими обговореннями детального плану території, оголошення про які було опубліковано 11 січня 2008 року районній газеті «Відродження» № 2 (2223), і які було проведено у відповідності до чинного законодавства України в сфері містобудування. Зокрема у відведений час для подання пропозицій, зауважень чи заперечень жоден представник громади не подав, що і було констатовано на слуханнях, які були проведенні за участі осіб, які виявили бажання бути на них присутніми. Стаття 2 Закону України "Про інформаційні агентства" поряд з гарантіями свободи діяльності інформаційних агентств передбачає, що інформаційні агентства не мають права у своїх матеріалах розголошувати дані, що становлять державну таємницю, або іншу інформацію з обмеженим доступом, крім випадків, визначених законом, закликати до насильницької зміни або повалення існуючого конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, підриву її безпеки, вести пропаганду війни, насильства і жорстокості, розпалювати расову, національну, релігійну ворожнечу, розповсюджувати порнографію або іншу інформацію, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини, а також інформацію, яка ущемляє законні права й інтереси громадян, давати оцінку щодо винуватості осіб у вчиненні кримінального правопорушення, вказувати на особу, яка ніби вчинила кримінальне правопорушення до рішення суду, публікувати матеріали, які розкривають тактику і методику досудового розслідування. Згідно із ч.1 ст.68 Конституції України, ст.297 ЦК України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України; кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» за № 1 від 27 лютого 2009 року судам роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Згідно зі ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Верховний Суд України у пункті 15 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» за № 1 від 27 лютого 2009 року зазначає наступне: «При розгляді справ вказаної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені)». Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Як передбачено абз. 3 ч. 6, ч. 7 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Частина третя статті 277 ЦК України передбачає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка порушує право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17). Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку (постанова Верховного Суду від 20 травня 2019 року по справі № 591/7099/16, постанова Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 380/951/17). Верховний Суд в одній із своїх постанов, враховуючи баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, а також презумпцію невинуватості, погодився з висновками суду апеляційної інстанції у частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію, інформації стосовно особи, поширеної ПАТ «Телеканал «Інтер» в ефірі каналу, оскільки вона містить фактичні твердження про вчинення особою з використанням службових повноважень протиправних дій, які мають ознаки злочинів (постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 761/37180/17). В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач не вжив абсолютно жодних заходів для перевірки інформації, яка була опублікована на його веб-сайті, не скерував запити до органів державної влади з метою перевірки факту «незаконності». Більше того, отримавши від позивача заяву на спростування інформації, відповідач не видалив та змінив опублікованих статей, не надав жодної відповіді позивачу на вказану заяву. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про інформаційні агентства", громадяни, юридичні особи, державні органи і органи місцевого самоврядування, а також їх уповноважені представники мають право вимагати від інформаційного агентства спростування розповсюджених про них відомостей, що не відповідають дійсності, принижують їх честь та гідність. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про інформаційні агентства", спростування здійснюється інформаційним агентством, яке розповсюдило таку інформацію. Інформація, що не відповідає дійсності, має бути спростована як інформаційним агентством, так і розповсюджувачем цієї інформації. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 522/14156/14, згідно з положеннями статті 277 ЦК України і норм ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивач подала докази та довела перед судом недостовірність поширеної інформації, хоча цей процесуальний обов`язок належить відповідачу, який достовірність поширеної інформації не довів. З текстом постановах Верховного Суду. Положеннями ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Уряд відповідної держави, як гарант громадського порядку, має право вживати на власний розсуд заходів, що покликані належним чином (але не надмірно) реагувати на дифамаційні звинувачення, які позбавлені підстав чи недобросовісно сформульовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Castells v. Spain» від 23 квітня 1992 року). Пунктом 2 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свобода вираження поглядів пов`язана з «обов`язками та відповідальністю», які застосовуються до засобів масової інформації навіть щодо питань великого суспільного значення. Більше того, ці «обов`язки та відповідальність» мають особливе значення, коли йдеться про посягання на репутацію названої особи та порушення «прав інших осіб» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ліндон, Очаковський-Лоуренс і Жулі проти Франції» від 22 жовтня 2007 року). Свобода вираження поглядів, захищена статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютною і поширюється на журналістів лише за умови, якщо вони діють відповідально та з дотриманням своїх професійних обов`язків: добросовісно виконують свою роботу, надають точну та достовірну інформацію згідно з вимогами журналістської етики (що також стосується поширення інформації з тем, до яких є значний публічний інтерес) (рішення Європейського суду з прав людини «Дорота Каня проти Польщі (No. 2)» «Dorota Kania v. Poland (No. 2)» від 04 жовтня 2016 року). Відтак, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено достовірності інформації, поширеної у: Статті № 1 - публікація під назвою "[INFO]", яка була розміщена об 10 год. 28 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]); Статті № 2 - публікація під назвою "[INFO]", яка була розміщена об 09 год. 50 хв. у четвер, [INFO] ([INFO]). Разом з тим, достовірність такої інформації спростовується зібраними у справі доказами. З огляду на те, що поширена відповідачем інформація про [PERSON] є недостовірною, особисте немайнове право такого на повагу до честі, гідності та недоторканість ділової репутації, є порушеним, відтак, підлягає захисту. Частина 4 статті 277 ЦК України передбачає, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Ч.7 вказаної статті передбачає, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пп. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказує, що задовольняючи позов суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному об`ємі. Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved