Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

10 грудня 2013 року в провадження судді передано цивільну справу за позовом позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони з 06 лютого 2006 року перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Більше року сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, вихованням не займається. Відповідач має задовільний стан здоров»я, інших аліментних зобов»язань не має. А тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень. У судове засідання позивач не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, та просила слухати цивільну справу за її відсутністю. У судове засідання відповідач жодного разу не з»явився. Його інтереси за довіренністю від 19.04.2013 року, представляла [PERSON]. До суду надано заперечення на позовну запяву в якій зазначено, що визначений позивачкою щомісячний розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 5000 гривень є незаконним та необґрунтованим, оскільки позивачка не надає жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог щодо матеріального стану як свого так і відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що 30 грудня 2013 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується ксерокопією Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області про розірвання шлюбу (а.с.№ 34). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.№ 23), в якому в графі батько зазначено: [PERSON], а в графі мати: [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх спільної дитини за наявної в нього можливості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, своїми діями, відповідач порушує свої зобов"язання закріплені в статті №51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці".

Outcome: partial