Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11392358000 від 10.09.2008 року звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на предмет застави автомобіль, шляхом його продажу та укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу; надати (визнати) право Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу автомобіля, з наданням права вчиняти усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення; витребувати у [PERSON] автомобіль та передати його у володіння Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс». В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який у подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11392358000, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25497,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді 13,50% річних. [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, про що позивач повідомляв відповідача, проте відповідач не вжив необхідних заходів для її погашення. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки житлово-експлуатаційній організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 71). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Таким чином, суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд установив, що 10.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який у подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11392358000, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25497,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді 13,50% річних (а.с. 10-14). Сторони дійшли згоди про погашення кредиту згідно з графіком погашення, що підтверджується Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11392358000 від 10.09.2015 року (а.с. 12-14). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, [PERSON] передав у заставу автомобіль: Тип транспортного засобу: легковий седан; Марка: Hyundai; Модель: Sonata; Рік випуску: 2008; Номер кузова: [NUMBER]; Державний реєстраційний номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу №КР-20 08 2008/М від 20.08.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 03.09.2008 року (а.с. 15-17). Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 134000,00 грн. (а.с. 10-11). [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, про що позивач повідомляв відповідача, проте відповідач не вжив необхідних заходів для її погашення (а.с.8-9). Загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №11392358000 від 10.09.2008 року складає 215471,90 горн., яка складається з: заборгованості за основним зобов'язанням - 130027,26 горн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 23846,16 грн., заборгованості за відсотками на дату подачі позову - 61193,80 грн., заборгованості з пені - 404,68 грн., яка станом на 20.10.2015 року не сплачена, що підтверджується Розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 23-24). 20.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» було укладено договір Факторингу №05/12, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк відступив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11392358000 від 10.09.2008 року. Через неналежне виконання [PERSON] зобов'язань, за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11392358000 від 10.09.2008 року, забезпечених заставою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» набуло право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням, зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі, на підставі укладеного договору, виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк, але відповідач всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором кредиту строки, їх не виконав, заборгованість не повернув. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає суду підстави для висновку про те, що нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Суд, вивчивши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved